211 
de Bagri, har sin Hovedretning fra N. til S. og fortsetter sit 
Lob under forskjellige Navne: Serra da Onça, Serra da Ta- 
boleira, Serra de sete Lagoas o. a. i lengere eller kortere Af- 
stand fra den venstre Flodbred af Rio das Velhas. Paa dens 
östlige Affald udspringer en lille Bek: Corrego do Cuba, der ef- 
ter et kort Löb senker sig ned i den omtalte bekkenformige For- 
dybning, ved hvilken Hulen befinder sig. Da den her intet Ud- 
löb finder, har den sandsynligviis i Begyndelsen forvandlet dette 
Bekken til en Söe. Siden har den dannet sig et konstigt Udlöb 
idet den har gjennembrudt Bjerget, der danner Bekkenets Veg 
mod Östen og gjennem en underjordisk Gang banet sig Vei til 
den modsatte Side, hvor den fortsetter sit Löb, og tilsidst udgy- 
der sig i Ribeirao da Onga, en Biflod af Rio das Velhas. 
Stiger man ned i dette Bassin seer man Hulens Munding 
paa den sydlige Veg af samme i en Höide af 300 Fod over 
Vandfladen af den omtalte Bek og 100 Fod nedenfor Bjergets 
övre Rand. En kempemessig Eriodendron, prangende med sin 
udbredte Krone af lysrosenréde Blomster, betegner Stedet, hvor 
Indgangen til Hulen befinder sig. Bunden af Bækkenet er over- 
trukken med en mandshöi Vegetation af Sump-Græsse og Halv- 
græsse, der antyde, at denne Egn endnu er udsat for jevnlige 
Oversvommelser. Ved Foden af Bjerget stôder man paa samme 
Bjergart, der overalt i det omliggende Sletland træder frem som 
den herskende, nemlig en Overgangs- Leerskifer afvexlende med 
Lag af Kiselskifer; men Lagene af denne Bjergart, der paa Slet- 
ten ere vandrette, faae her et svagt Fald af omtrent 10° mod 
Osten. I Begyndelsen stiger man op igjennem en tæt Skov, der 
dog viser sig at være af secundær Oprindelse; men snart antyde 
