220 
Stalagmitmassen, der bekleder den höire Veg i det över- 
ste af disse 2 Værelser rækker ikke til Loftet. Ved Hjelp af en 
Stige naaer man op paa den og her udbreder sig en nye Rekke 
af Verelser, der i Pragt langt overtreffe alle de foregaaende. 
Jeg tvivler om, at i nogen hidtil bekjendt Hule Drypsteensdan- 
nelsen har frembragt saa vidunderlig skjénne Combinationer som 
i denne Afdeling af Maquinéhulen. I det mindste staae de Hu- 
ler, jeg har beseet i Tydskland uendeligen langt tilbage i denne 
Henseende og afBeskrivelsen at slutte af de andre, er der ingen, 
der i mindste Maade udholder en Sammenligning med denne.— 
Man stiger först jevnt opad gjennem et Kammer, der er aabent 
nedad mod den underliggende Deel af Hulen (See Tegningen). 
Dets Gulv, der bestaaer af lutter bekkenformige Fordybninger, 
er bedækket med en glimrende Skorpe af fine Kalkspathkrystal- 
ler. Mod Enden af denne Sal föres man til höire ind i et 
smalt Kammer, hvor al den Pragt synes at vere forenet, som 
Stalactitdannelsen er istand til at udfolde. De smagfuldeste 
Kunstverker af den rigeste Architectur ere her efterlignede og 
overtrufne i de lunefulde Frembringelser, som det synes, af den 
spögende Natur. Her overraskes man ved Synet af et Tempel, 
der hever sig et Altar, hist henge megtige Forheng ned og sy- 
nes at skjule en Helligdom, her reiser sig en colossalsk Söile 
af en ny men smagfuld Orden, et andet Sted styrter et Vand- 
fald, hvis klare Ström synes forvandlet til gjennemsigtigt Alaba- 
ster. Alle disse forbausende Naturverker ere ziirede med de 
fineste Ornamenter af ligesaa fantastike som smagfulde Former: 
Border, Guirlander, Friiser og utallige andre, som det blot vilde 
trette at anföre, uden at dog Hensigten vilde opnaaes, nemlig at 
