241 
Om Knoklernes relative Stilling til hinanden lod sig intet af- 
gjöre, da de, paa Grund af Stalagmitskorpens Haardhed, kun 
brudstykkeviis kunde udhugges. Endeel af dem bare de samme 
Tegn paa ydre Vold, som jeg har omtalt ved Antilopknoklerne, 
og da de i alle övrige Leiringsforholde stemme overeens med 
disse, maa alt, hvad der er sagt om Tiden og Maaden, paa hvil- 
ken disse ere indbragte, ogsaa finde sin Anvendelse paa dem. 
I Selskab med dem laae Knokler af en Antilope, hvilke ligeledes 
syntes at vere Dele af et fuldstendigt Skelet. 
Knoklerne af det 2det Individ af Megatherium fandtes i 
et lille Bassin i den inderste Bund af Feeslottet. De laae som 
de alt omtalte Knokler af et Individ af Antiloparten, begravede 
i en lös guulagtig Kalksand, der fyldte Bunden af Bekkenet, men 
befandt sig 1 en endnu mere formuldet Tilstand, end hine. Kun 
et Par Taaeled samt Tænderne vare hele; de üvrige Knokler 
vare meer eller mindre hensmuldrede og forvandlede til den 
omtalte Kalkmuld. De vare derfor störstedelen ukjendelige, og den 
overordentlig more Tilstand, hvori de befandt sig, og som gjorde, 
at de ved mindste uforsigtige Beröring smuldrede hen, berövede 
dem meget af deres Verd som osteologiske Materialier. Men 
desto interessantere blive disse Knoklerester som Gjemmestedet | 
for Dyrets excrementielle Levninger, hvis nermere Beskrivelse 
jeg opsetter til en senere Leilighed, hvor jeg agter udförligen 
at beskrive Dyrene selv. Denne Omstendighed der tillader os 
at kaste et Blik videre ind i dette merkelige Dyrs Levemaade, 
tjener tillige til Bekraftelse paa den Anskuelse, jeg alt har op. 
stillet over Tiden og Maaden, paa hvilken disse Dyr ere ind- 
bragte paa deres Hvilested. Det er indlysende, at Dyret maa 
H h 2 
