245 
Indtryk af Skjæretænder af smaa Gnavedyr; andre i Gangen mel- 
lem 5te og 6te Verelse blandede mellem de der omtalte Anti- 
lopknokler, og aldeles af Udseende som disse og overtrukne 
med samme Skorpe af svovlgule Kalkspathkrystaller; fremdeles 
fandtes adspredte hist og her paa Gulvet, mest i Krogene, en- 
kelte Tænder af dette Dyr, tildeels af temmeligt friskt Ud- 
seende, og endelig forefandtes i 3die Verelse et næsten fuldstæn- 
digt Skelet af samme, i en saa frisk Tilstand, at Knoklerne stör- 
stedelen endnu vare forenede med deres Ligamenter. Grunden 
til disse talrige Levninger af dette Dyr i Hulen forklares let ved at 
tage Hensyn til dette Dyrs underjordiske Levemaade. At navnligen 
denne Hule har veret besögt og endnu jevnligen besöges af disse 
Dyr, bevise de ganske friske Spor af samme vi have bemerket i den, 
blandt andet paa den löse Meelgibs i 7de Værelse 6. Hvad de 
Knokler af dette Dyr angaae, der fandtes paa samme Sted og i 
samme Forholde som Knokler af Antilopen (i Gangen mellem 
Ste og 6te Værelse), da maa denne Omstændighed ei lede o, 
vild. Vi have seet, at paa Grund af locale Forholde, disse Knok- 
ler af Antilopen ere blevne fritagne for at indhylles i Diluvions- 
jorden, og ere blevne nedlagte paa den faste Stalagmitskorpe, 
der dannede Hulens antidiluvianske Gulv.- Den stærke Neddryp- 
ning, der umiddelbart paafulgte Diluvionen, indhyllede dem til- 
deels i den nye sig dannende Stalagmitskorpc og bevarede dem 
friske til vore Dage. Men intet hindrer i at antage, at lignende 
Accelerationer i Drypningsprocessen have fundet Sted til forskjel- 
lige Tider efter Diluvionen, om ei udstrakte til hele Hulen, i 
det mindste i enkelte Afdelinger af samme, og det indsees da, 
at Knokler, der i senere Tider ere nedlagte ved Siden af de om- 
talte Antilopknokler, kunne modtage en lignende Indhylning. 
