246 
Paa Virkeligheden af slige senere Forögelser 1 Drypnings- 
processen og deraf folgende Dannelse af nyere Stalagmitskorpe, 
afgiver det Phenomen, jeg nu gaaer over til at omtale, et til- 
strekkeligt Beviis. Jeg har i Beskrivelsen af det 2det Kammer 
anmærket, at Stalagmitskorpen, der bedækker dets Gulv, indehol- 
der paa nogle Steder en overordentlig Mengde Smaaknokler og 
Tender. Denne Skorpe er 2—3 Tommer tyk. Knoklerne fin- 
des især i den nederste Deel af samme, men gaae ikke ned i den 
underliggende Deluvionsjord. De indeholdes deri i slig Mengde, 
at det hele danner en fuldkommen Knoklebreccie, hvis Oprin- 
delse tydelig sees, at vere denne: Knoklerne have ligget ovenpaa 
Diluvionens Jordlag og enhver for sig er bleven overtrukken 
med en Skorpe, snart af Kalkzinter, snart af naaleformige Kalk- 
spathkrystaller. Ved bestandig Tilsetning af nye Kalkdele er 
denne Skorpe tiltaget i Tykkelse, indtil endelig en fuldkommen 
Forvoxning er indtraadt mellem de oprindeligen lösliggende 
Knokler, og saaledes har tilsidst dannet sig det pibede og hullede 
Væv af Knokler og Kalkzinter, hvoraf denne Breccie bestaaer. 
Knoklerne hidrörer fra 2 Arter Glires (Cavia Aperea og Mus 
leucogaster”) samt en Flaggermuus, og vise sig aldeles overeens- 
stemmende med dem, der, af afgjort nyere Oprindelse, findes 
+) Da jeg er aldeles blottet for litterære Iljelpemidler, seer jeg mig ei 
i Stand til at bestemme flere af de smaae Pattedyr, hvis Knokler 
forekomme i Huler. Blandt disse nævner jeg: 6 Arter Flaggermuus, 
hvoraf 3 henhörende til Slægten Phyllostoma, og 4 Arter af Slægten 
Mus, hvilke sidste maaskee alle turde vere nye. Jeg belægger dem 
indtil videre med Navnene: Mus lasiurus, sulcidens, leueogaster 08 
lasiotis, 
