311 
steensmuur, der trekkende sig tvers over Engen fra Ost til Vest, 
begrendser den mod Syden. Jeg troede at see Ruinerne af en 
gammel Kempeborg for mig, og mine Oine stirrede mod en 
Rad af høie Buer, indhulede i dens venstre Flöi, som forventede 
jeg at opdage bag samme et Spoer af dens mystiske Beboere. 
Dens höie Tag var bevoxet med Skov, der, forgyldt af Morgen- 
solens Straaler oplivedes ved tallöse Skarer af den guldvingede 
Papagöie (Psittacus virescens L.), hvis larmende Skrigen ved 
vor Ankomst vidnede om, at de sjeldent forstyrredes i dette de- 
res afsides Tilflugtsted. En lille Cassia med vinget Belle til- 
trak sig min Opmerksomhed; det var for mig en ny Plante, og 
her bed&kkede den den hele Eng, i Selskab med en Melochia 
med lys rosenröd Blomst. Vor Veiviser fortalte mig, at denne 
Eng indtil for 4 Aar siden havde staaet periodisk under Vand, 
hvilket siden ei mere havde ansamlet sig, og jeg formoder, hvori 
senere Iagttagelser have bestyrket mig, at Vegetationens Eien- 
dommelighed paa denne Eng staaer i Forbindelse med dette ser- 
egne physiske Forhold. | 
Den skjönne Naturscene, som denne Eng udfolder, har alt 
tidligen tiltrukket sig Naturmenneskets Opmerksomhed. Omflak- 
kende Vilde, som jeg formoder, af Cajapds-Stammen, have her 
opslaaet deres: Boelig og fundet Ly under den mægtige Steens 
Grotter og Hvælvinger. Begeistrede af Naturen, der omgav 
dem, have de hævet sig til Forsög paa Efterlignelser af Gjen- 
stande af samme, og Klippens Fod er bedækket med deres Teg- 
ninger, der vel ere raae, som den Phantasie, af hvilken de ud- 
gik, men som ikke desmindre interessere Philosophen, der 6n- 
sker at kjende Frembringelserne af den menneskelige Aand paa 
Vid. Selsk, phys. og math. Skr. VI. Deel. Ar 
