316 
Bund var denne Skorpe alene bleven tilbage; thi Jordlaget, den 
bedækkede, var styrtet ned i en underliggende Kloft. Jeg be- 
merkede her paa Overfladen af Stalagmitskorpen Ujevnheder, 
lig dem, jeg har omtalt i et af Værelserne i Macquinéhulen, 
og jeg overbeviste mig snart om, at de hidrörte fra samme Aar- 
sag, nemlig fra underliggende Kuokler. Disse Knokler henhörte 
til en liden Art af Hjorteslegten, af Störrelse som Catingeiroen, 
Cervus simplicicornis Ill. (C. nemorivagus F. Cuv.) 
Jordlaget i den övrige Deel af denne Gang var ei lenger 
i sin oprindelige Tilstand. Arbeiderne havde udtaget en bety- 
delig Deel af samme, saa at paa nogle Steder dets nerverende 
Overflade var 1 til 13 Fod lavere, end dets oprindelige. Umid- 
delbar foran den indstyrtede Deel af samme bemerkede jeg i et 
lodret Gjennemsnit, under den tykke Stalagmitskorpe, nogle Tæn- 
der og Knokler at stikke ud af Jorden. Jeg lod her anstille 
Eftergravninger, og efter 3 Dages fortsatte Arbeide saae jeg mig 
i Besiddelse af en betydelig Samling af Levningerne af tvende 
af Forverdenens Dyr, i mangfoldige Exemplarer og i den fuld- 
komneste Opbevaringstilstand. å 
Jorden, i hvilken disse Knokler laae, var den almindelige 
rödbrune Leer, der overalt i disse Egne danner det üverste Jord- 
lag, og hvoraf alle Huler ere meer eller mindre fyldte. Den 
var stærk indblandet med Sand og stårre rullede Qvartsstykker, 
saavelsom med ruilede Octaedre af Magnetjernsteen, der tildeels 
vare gaaede over i Tilstand af Hydroxyd. Foruden disse fandtes 
ogsaa indblandede rullede Brudstykker af Kalksteen og Kalkspath- 
krystaller, og hist og her bemærkedes smaae Lag, dannede ude- 
lukkende af Sand og Rullesteen. Umiddelbart under Stalagmit- 
