318 
den langt större Deel fra Pacaen. Af Hunden fandtes ikkun en 
Hjerneskal, endeel löse Tender, en Halshvirvel, to Brudstykker 
af Skulderblade, to brudte Forarmknokler, samt nogle faa andre 
Brudstykker. Alle de öyrige hidrøre fra Pacaen. 
Knoklerne laae uden Orden imellem hinanden og vare 
sammenhobede i störste Mengde paa et Sted af omtrent ti Cubik- 
fod i Indhold. Her laae de i saadan Mengde, at man af enhver 
Jordklump, der lösnedes med Brækjernet, kunde udtage dem i 
Haandfuldeviis. 
I Henseende til deres Opbevaringstilstand bemerkedes 
hvad Formen angaaer, fölgende: Endeel af dem vare fuld- 
kommen heele og ubeskadigede, navnligen de korte og forholds- 
viis sterkere Knokler, der sammensette Haand- og Fod-roden; 
iligemaade de mindre Rörknokler, der danne Mellemhaanden og 
Mellemfoden, samt Fingrenes og 'Tæernes Led. Det samme 
gjelder, skjöndt ikkun tildeels, om de större Rörknokler, thi 
den störste Deel af dem var paa forskjellige Maader brudte. Af 
Ryghvirvlerne vare endeel hele, men paa de fleste vare Tornene 
og Sidefortsettelserne afbrudte. Af Ribbenene fandt jeg meget 
faa hele, og Skulderbladene vare uden Undtagelse knuste. Det 
samme gjelder endelig om Hjerneskallerne, af hvilke ei en ene- 
ste fandtes heel; paa alle Underkjeberne var den svagere op- 
stigende Green afbrudt. Hist og her bemerkedes meliem Knok- 
lerne Anhobninger af smaae hvide kantede Legemer, der ved 
nærmere Betragtning viste sig, ei at vere andet, end meget smaae 
Brudstykker af knuste Knokler. | 
" Foruden de omtalte Forandringer i Formen, havde den 
stérste Deel af disse Knokler undergaaet en anden, hvilken jeg 
