320 
kedes, at Forvandlingen begyndte fra den ydre Overflade, og 
rykkede frem indadtil. 
Farven paa endeel af Knoklerne yar lys UN paa an- 
dre afyexlede denne Farve med större eller mindre sorte Plet- 
ter, men den langt stérre Deel vare sorte saavel paa Overfladen 
som 1 Bruddet. | | | 
Dette er en kortfattet Fremstilling af de Kjendsgjerninger, 
denne Hule frembyder. Jeg gaaer nu over til at underkaste 
disse en nôûüiere Prövelse, samt til nærmere at udvikle flere Punk- 
ter 1 samme, for derved at oplyse de Sporgsmaale, der natur- 
ligen tilbyde sig, om Maaden, paa hvilken disse Knokler ere 
indbragte i Hulen, samt om Aarsagerne til de Forandringer, der 
ere foregaaede med dem. 
Det förste Pnnkt, jeg tager mig den Frihed, at henvende 
det ærede Selskabs Opmærksomhed paa, er deres Antal. Jeg 
betragter i den Henseende særskilt enhver af de tvende Dyre- 
arter, til hvilke de have henhårt. — De Knoklerester, jeg har 
kunnet samle af Hunden, synes at hidrøre ikkun fra to Indivi- 
duer, der begge have været, unge Dyr. Anderledes forholder 
det sig med Pacaen. . Af dette Dyr tæller jeg blandt de hjem— 
bragte Rester 750 låse Kindtænder. Da Pacaen har 4 Kindtæn- 
der i hver Kjæbe, altsaa 16 i alt, udfordrer dette Antal af Kind- 
tender i det mindste 47 Individuer; jeg siger i det mindste, 
thi endeel af disse Tænder hidrøre fra unge Dyr, hvilke endnu 
mangle de 4 sidste Kindtænder, en Omstændighed, der tillader 
at anslaaei Antallet af Individuer noget höiere. Foruden disse 
låse Kindtænder besidder jeg eridnu endeel Kjæber og Brudstykker 
af Kjæber med Tænderne i, samt som Pröye paa F orekomstmaa- ' 
