348 
og jeg har herved overtydet mig om, at om end Forbrendingen 
af Chlorforeninger er (som flere Chemikere have yttret) forbun- 
den med seregne Vanskeligheder, saa lade disse sig dog, idet 
mindste ved nerverende Sammensetning, ret vel overvinde. Kun 
synes det at vere yderst vanskeligt at faae ethvert Spor af ud- 
skilt Kulstof forbrændt; hvilket rimeligviis har sinGrund deri, at 
det dannede Chlorkobber hindrer en Portion Oxid fra at virke 
tilbörligt. Dog har jeg nu ved Anvendelse af Oxid i et meget 
stort Forhold (henved 70 Gange mere end der efter Beregningen 
fordres til fuldstendig Forbrending) samt ved at bruge temme- 
lig smalle Forbrendingsrör, undgaaet denne Omstendighed saa 
vidt, at den her er uden ringeste Indflydelse. Den mueligt ind- 
trædende Stopning i det smale Ror, som kunde vere til Hinder 
ved Udsugningen, har jeg afverget ved en gjennem Ladningen 
gaaende oxideret tynd Kobbertraad. Pröven for Apparatets Tæt- 
hed för Forsöget, samt Udsugningen foretager jeg ved Hjælp af 
en i Qvxgsölv sænket, med Apparatet forbunden Cylinder. Ved 
at anvende denne forsynet med et Ledningsrör har jeg under Ar- 
beidet kunnet samle og pröve den, som Folge af den i Appa- 
ratet verende atmospheriske Luft, sig udviklende Gas. Denne 
Indretning medförer desuden den Fordeel, at man kan fortsætte 
Udsugningen saa lenge det skal vere, efterdi man, for at kunne 
gjentage den, naar den hevede Cylinder er ner ved at komme 
ud af Qvagsölvet, kun behöver at aabne det, under Hevningen, 
forstaaer sig, med en Prop sluttede Ledningsrör, nu senke Cy- 
linderen, og da atter heve den. 
For at faae Mengden afBrint med al muelig Nôiagtighed, 
har jeg blandt andet anvendt et ved Mundingen udtrukket og 
