XXXII 
Mynten, "som omtrent har Störrelsen, formodentlig ogsaa Vægten af en 
græsk Tedradrachma, forestiller paa den ene Side en. paa Knæ liggende 
Vædder, paa den anden Side en Perlekrands med nogle phéniciske Bogsta- 
ver. Vædderen, og Myntens höie Alder, som hele Præget viser, har for- 
anlediget Biskoppen til den Formodning, at det kunde være den Kesitha 
(NH) , som omtalcs I Moseb. XXXIH, 19, Josv. XXIV, 32, Job 
XLII, II, og som endnu i vor Tidsregnings fårste Aarhundrede, ifålge 
Rabbi Akibas Vidnesbyrd var gieldende i Afrika under samme Navn: da 
de Grunde, som tale for at dette Ord betyder en Mynt, have större 
Vægt end de som ere anförte til Forsvar for den anden Mening, at et 
Lam derved skulde betegnes, og Intet med Rimelighed kan indvendes imod 
at Phénicierne ved deres udbredte Handel allerede i Abrahams Tid have 
kiendt og brugt ikke blot tilveiet, men ogsaa præget Metal. 
Professor P. E. Müller forelagde Selskabet en udförlig Afhandling 
om Kilderne til Saxos ni förste Böger og disses Troværdighed. Saxo har 
i dette Tidsrum af sin Historie, der gaaer fra Dan til Gorm den Gamle, 
kun saare lidet benyttet fremmede Skribenter; trende skrevne islandske 
Sagaer om Amleth, Frode den Fredegode og Regnar Lodbrog har han uden 
Tvivl kiendt, samt enkelte mundtlige Beretninger af Islenderen Arnold og 
nogle skrevne danske Kongelister. Det Allermeste har han hentet fra gamle 
Sange og danske Folkesagn, hvilke han ordnede efter fölgende Grunde. 
Saxo gik ud fra den Sætning, at trende Folkestammer havde levet i Nor- 
den, först Jotuner, siden troldkyndige Aser, derpaa Börn af begge Sleg- 
ters Sammenblanding (Heroer). I Spidsen for det Hele sætter han af ety- 
mologiske Grunde, Dan og Angul, Gram og Skiold, efter hvis Navne 
Lande og Konger bleve opkaldte. Derefter fölger Haddings Historie og 
en Frodes, hvori Jotuner spille en Rolle. Nu skulde Asernes Bedrifter 
have fulgt, hvilke dreiede sig om kosmogoniske Myther, der vare blevne 
fortalte og forstaacde som historiske. Men fordi Bb: Balders Bane- 
“mand, skulde have veret en Sén af Hothbroth, og gamle Sange vidne om 
at Kong Helge havde fældet en fHothbroth, om hvilken Helge, samt hans 
Stn Rolf Krage Sagnet vidste saa meget at fortælle; blev Saxo derved 
bragt til allerede i sin anden Bog at optage Helges og Rolfs Historie. — 
Tredie og fierde Bog indeholder foruden de physiske Myther om Aserne 
iser tvende Fortellinger, den om Amleth, der synes at vere for störste 
(5) 
