XLIII 

Planter at vise at Climatet har været som nu. De deri fundne store 
Landdyr ere ikkun 1 Henseende til Slægten overeensstemmende med dem, 
det varme Jordbælte nærer. 
I den historiske Periode frembyde sig vel ogsaa store Vanskelighe- 
der, imidlertid er man unægteligen i Stand til her at komme Sandheden 
nærmere. Gjennemgaae vi Oldtidens Skrifter, saa synes Landene omkring 
Middelhavet, i Henseende til Varmen ikke at have lidt nogen væsentlig 
Forandring. Ved Jerusalem dyrkede man, saavel efter Bibelens som efter 
profane Skribenters Udsagn, Viinranken i det Store, og Daddelpalmen 
dannede der Skove. Begge findes ogsaa hyppigen paa Mynter, som Sym- 
bol paa Landet. Men Viinavlen har for nærværende Tid, paa den Deel 
af Jordkloden, sin sydlige Grændse saare lidet nærmere Æqvator; thi i 
Abusher i Persien, skiules Ranken mod Solen, i Gruber. Hvad Daddel- 
palmen angaaer, da er Jerusalems Brede den nordligste Grendse, ud over 
hvilken dette Træe ikke giver moden Frugt. Havde Jerusalem altsaa i 
Oldtiden været koldere, saa vilde man der ikke havt modne Daddler, havde 
det havt större Varme, vilde man der ingen udstrakt Viinavl havt. Man 
kan derfor næsten med Vished sige at Middelvarmen i Jerusalem, den- 
gang som nu, maa have været mellem 2I og 22 Grader efter det hun- 
dredgradige Thermometer (nær ved 17° til 18? R.) Kornhöstens og Viin- 
höstens Tid var ogsaa i Palestina den samme i Oldtiden som nu. Planter, 
som nu have deres nordligste Grendse i Ægypten, omtales ogsaa af He- 
rodot og Theophrast, som saadanne, der findes i dette Land, men ikke 
nordligere; f. Ex. Mimosa nilotica, Ficus sycomorus, Nymphæa lotus. Om 
Cucifera Thebaica, som findes i Overægypten, men ikke i Nederægypten, 
anföre Theophrast og Strabo det samme. At Varmen heller ikke kan have 
været betydeligt större i Ægypten end nu, sees ogsaa deraf, at man der 
dyrkede Olietræet. Ligesom Regnen nu i Nederægypten er sielden, i Over- 
ægypten næsten et Vidunder, saaledes var det ogsaa i Herodots Tid. Pe- 
rioderne for Nilens Aftagen og 'Tiltagen vare de samme som nu. 
Gjennemgaae vi de vildtvoxende Planter, som forekomme hos den 
Græske og Romerske Oldtids Forfattere, saa træffer man der paa de samme 
Planter, som nu udmærke det sydlige Europas Væxtrige fra det nordliges: 
som Bjergplanter finder man der omtalte de samme, som endnu findes paa 
hine Landes Bjerge, og, for en Deel, ere de samme, som gjenfindes 
(6 *) 
