XLVII 

vanligen fra 50 — 100 Fod mægtigt, ‘men sammensat af afvexlende Lag, 
af större eller mindre Sammenheng. Det andet Led i denne Danning er 
en bléd Steenart, der har nogen Liighed med Leerstenen, har réde og 
brune sieldent grönne Farver; den indeholder chemisk bundet Vand og er 
sandsynligviis ikkun en Vandforbindelse (et Hydrat) af Doleriten. Dets 
Lag ere for det meste ikkun I — 2 Fod mægtige. DBegge Leed vexle 
med hinanden igjennem hele Dannelsen. Leiringen er bækkenformig ,” saa- 
ledes at Schichterne fra de ydre Öer, Suderöe, Myggenes, det nordlige 
Strömöe og Norderöerne falde ind imod Gruppens Midte, men det synes 
efter Schichternes Fald, som om den östlige Deel af Bækkenet ikke mere 
er til. Heldningsvinkelen er sieldent större end 5°. Den nyere Deel af 
denne Dolerit-Dannelse er porphyritisk med glasagtig Feldtspath; den æl- 
dre er ikke porphyritisk og findes ikkun paa Suderöe, og Myggen«s. 
Paa Grændsen af disse to Varieteter af Doleriten findes Kullag, baade paa 
Syderöe og Myggenæs. 
Kullet er indlagt i det Leerstenen lignende Lag, men hvor Kullet 
forekommer er der foregaaet en Adskillelse af Stenens Bestanddele. Leer- 
stenen er bleven jernfri, og usmeltelig for Bleseröret. Det udskilte Jern 
er forandret til Forilte, som i Forening med Kulsyre danner den Jern- 
steen, vi her have kaldet Kuljernsteen, og Hausmann Spherosiderit. Den 
forekommer i Nyrer i Selskab med Kullet og Leeret. Allerede i Kulle- 
nes Nærhed indeholder Doleriten smaa Nyrer af Sphærosiderit. Paa mange 
Steder bærer denne regelrette Formation Præg af en dybt indgribende 
Forstyrring, der synes allerede at have virket under dens Dannelse, og 
snart viser sig derved at Schichterne sammentrænges og afbrydes (hvilket 
tydeligst kan iagttages ved Kullet paa Syderöe) snart derved at enkelte 
Lag antage et brændt Udseende og conglomeratagtig Structur, snart ogsaa 
ved enkelte udskilte smaa Masser, der i deres Forhold have megen Liighed 
med Lavaströmme. Disse Forstyrringer vise sig især paa den östlige Side 
af Bækkenet, hvor der efter Leiringsforholdene mangler et stort Stykke 
for at giöre Bækkenet fuldstændigt. Paa de fleste andre Steder er Leirin- 
gen meget regelbunden. Schichtningen kan forfölges over store Stræknin- 
ger og giennem mange paa begge Sider dybt indskaarne Dale og Sunde. 
Den regelrette Trapp” har Forfatteren især undersögt paa og i 
Nærheden af Skiellingfieldet paa Strömöc- Den forekommer her under 
mærkværdige Forhold, som et meget mægtigt Lag, med söilige Afsondrin- 
