L 

for Gildet eller Selskabet, og Hirdmendene eller Vitherlagsmændene som 
Gildesbrödre. Et liguende Forhold fandt Sted paa Bispernes og Landets 
Ypperstes Gaarde, hvor derfor ogsaa Vitherlagsretten brugdes under Val- 
demarerne. Men efter Ridderlivets fuldere Uddannelse og Krigsvæsenets 
Forandring, befandtes him Lov utilstrækkelig; der dannede sig da efter- 
haanden en: Samling af Vedtægter, som först under Zrik af Pommern 
1403 erholdt Sanction, ved dennes Gaardsret. At samme ikke er af svensk 
Herkomst synes Kofod Ancher tilstrækkeligen at have godtgiort. Efter 
denne Lovs Indgang, skulde den gjelde paa Kongens Gaarde, og dernæst 
paa Bispernes, Rigsraadernes og Kongens Hôvedsmænds Gaarde. Samme 
Ret tiltog ogsaa Adelen sig, hvilket dog först hiemledes ved Kong Frede- 
rik den andens Gaardsret 1562, der er grundet paa Kong Zriks. Denne 
Classe af Retsnormer hör derfor, med Hensyn paa Oprindelsen ligeledes 
henföres til Foreningslove. 
Foruden alt dette gaves der i Danmark en stor Deel andre Fore- 
ninger oprettede af enkelte Corporationer og enkelte Stænder enten i hele 
Riget, i en enkelt Provinds eller i et vist Distrikt. Saadanne Forenin- 
ger, der endog ofte fastsatte betydelige Straffe for deres Buds Tilsidesæt- 
telse, forbandt vel nærmest. dem der indgik dem, men havde dog ikke 
sieldent en vis Virkning med Hensyn paa andre, hvorfor de ogsaa under- 
tiden formeligt auctoriseredes af vore Konger; saaledes erholdt alle skaan- 
ske Kiöbsteder af Kong Hans Ret til, ved Deputerede at holde aarlige 
Møder, for at raadslaae om felleds Vel. Men Regjeringens Tilladelse 
agtedes døg ikke aldeles fornåden til lignende Sammenkomster og Fore- 
ninger. Som Exempel herpaa tiener de saakaldte Laalands Vilkaar » op- 
rettede Aar 1446 af Biskop Heneke i Fyen og Adelen i Laaland, sigtende 
til at styrke Retten i Gieldssager, at forebygge Misbrug af Jagten, og at 
regulere Adskilligt Landvæsen og Bönder vedkommende. Uagtet de deri 
fastsatte haarde Straife for Overtrædelse, vides dog ikke Regieringens Stad- 
fæstelse derpaa enten at være forlangt eller given. Ikke desto mindre ere 
disse Vedtægter Kilden til adskillige Bestemmelser i Kong Christian den 
tredies Koldinghusiske Reces, der atter ere optagne i vor danske Lovbog. 
Retternes Domme, især Landstingenes, senere tillige Herredagenes, 
have ligeledes indtil Enevoldens Indförelse været en Hovedkilde til Rets- 
forskrifter hos os. Derfor finderiman mærkelige Domme omhyggeligt an- 
forte i Biskop Knuds Glosser, og adskillige af Thor Degns Artikler grunde 
