41 
Tab. 4. Fig. 1. viser denne Söestjerne i naturlig Störrelse 
og Litr. a) et Stykke af Straaleryggen for- 
störret. 
aden Art. Asterias pertusa (Hynde- Söestjernen). 
Denne vides ingen at have meldet noget om undtagen 
Müller i hans Prodr. Zool. Dan. *) med den korte specifigve 
Character: A. radiata scabra, radiis teretibus basi angu- 
statis gibbis. Den er efter ham anfört hos Gmelin **), men 
fortjener en nölagtig Beskrivelse, hvilken jeg önskede at kunne 
give efter et levende Exemplar, men maae nöles med at gjöre 
det efter döde. Den störste, jeg har seet, var 5% Tomme i 
Tvermaal fra sin Straaleende til den anden modsatte, men den 
mindste kun 13 Tomme i samme Strækning. Müllers speci- 
figve Navn passer got, dog det sidste Marke: ”radii basi 
gibbbi” som han et andet Sted ***), ved at melde om den i 
Sammenligning med 4. rosea, synes at forvexle med Pul- 
villi, finder jeg egentlig kun paa eet af mine Exempla- 
rer, skulde dette derfor være et afgjürende Marke, da 
maatte man tvivle om de andre at være af denne Art; men, 
da det övrige stemmer saa nöie overeens paa dem alle, saa 
er det trocligt, at disse Pulvilli eler denne Gibbositas baseos 
radiorum , har tabt sig mere og mindre under forskjellig Tör- 
rings Maade; glad er jeg dog at besidde eet Exemplar syaren- 

*) Spee. 2839. 
#*) i hans Syst. nat. p. 3165. m. 30, 
***) Zool. Dan. 2. p. 35. 
Vid. Sel. phys, Skr, II Deel, 1823. acs ve 
