64 
Samquem mellem Jordklodens fjerne Indbyggere. — Ikke alle 
Dyrarter kunne fanges levende, ikke alle kunne bevare deres 
Liv under forskjællige Climaters Indvirkning, eller föres le- 
vende til Europa. — Man maatte da, for at afværge det 
bortdöde Dyrs Forraadnelse, enten skelettere det, og da igjen 
overtrække Beenraden med dets naturlige Bedækning, eller 
Dyrets Indvolde maatte udtages, og Huulhederne igjen udstop- 
pes; eller det nraatte nedlægges i Olie eller i Vingeist. Ved alle 
disse Opbevarelses Maader blive saadanne Dyr mindre skikkede 
baade til naturhistoriske og især til zootomiske Undersågelser. 
Ikke sjeldent var deres udvortes Form, især naar de havde 
lagt i Viingeist, eller vare udstoppede, saa betydeligen foran- 
dret, at den Naturkyndige havde Umage med at henföre dem 
til deres bestemte Klasser, Ordner og Slægter. I de skelette- 
rede og Udstoppede manglede Indvoldene ganske, og fölgelig 
kunde ingen zootomisk Undersøgelse af disse Dele finde Sted; 
hos dem, der havde været opbevarede i Viingeist vare vel 
Indvoldene tilstæde, men almindeligen saa sammensnerpede og 
forandrede i Stôrrelse, Form, Farve, m. v. at det blev næ- 
sten umueligt at udforske Detaillen af deres organiske Struktur. 
Hertil kommer endnu, at ikke alle Naturgrandskere vare Ana- 
tomer, og at kun faae af dem vare Övede nok til at kunne 
anstille nôiagtige Undersögelser over Dyrenes Indvolde, og kyn- 
dige nok til at kunne sammenligne dem med de samme Orga- 
ner i Mennesket eller andre Dyr. Nogle af dem saae sig ikke 
istand til at overvinde det ubehagelige, som er forbundet med 
deslige Undersøgelser og endeligen har det ei heller været til 
liden Hinder for Zootomiens Fremskridt, at kun faae Anatomer 
