NE 
klasser, og har vundet betydeligen i Værd ved Oversætterens 
lærerige Anmærkninger. 
Blumenbach har i sin Haandbog over den sammenlig- 
nende Anatomie, ogsaa behandlet Dyrarternes organiske Struk- 
tur alt for overfladigt, saa at ei heller dette Værk kan tjene 
til Ledetraad ved zootomiske Dissectioner. 
Endeligen har ogsaa Cuvier afhandlet samme Gjenstand, 
deels i Begyndelses- Grundene til sin Dyrhistorie *) deels i sine 
Forelæsninger over den sammenlignende Anatomie ++). Dette 
sidste Værk udmærker sig frem for alt, hvad Litteraturen 
hidtil eier, ved Fuldstændighed, Orden og Nöiagtighed. 
Denne Skize af Zootomiens litteraire Historie maa være 
tilstrækkelig til at vise, at ogsaa denne Green af Natur - Vi- 
denskaben har havt sine Yndere og er bleven bearbeidet af 
flere udmærkede Mænd. Ikke heller kan det nægtes, at den, 
især mod Enden af det ottende Aarhundrede, har gjort bety- 
delige og höistvigtige Fremskridt. Men alligevel vil den Sag- 
kyndige ved at benytte, endog de bedste hidhörende Skrifter, 
let bemærke, at der endnu er meget tilbage, som ved igjen- 
tagne Undersögelser maa tilfôies og berigtiges. Især synes dette 
at gjelde om Hjernen og Nervesystemet, hvis organiske Struk- 

*) Begyndelses Grunde i Dyrhistorien af Georg Cuvier af det franske ved 
Gregers Wad. Kjöbenh. ISOI, 8vo. 
**) Lecons d'anatomie comparée de G, Cuvies, recuellies er publies sous ses 
yeux par C, Dumeril Paris au VIII, som er oversat af G. Fischer 
under Titel G. Cuviers Vorlesungen über vergleichende Anatomie 
Braunschw. I80I. 8vo. 
l/s 
