70 
Af Hjernebugter (Gyri cerebri), som hos Mennesket 
ere saa talrige, fandtes hos Aben kun faae, og disse laae 
fornemmeligen paa dens forreste og mellemste Deel; paa 
den bageste Deel eller Hjernelap vare de næsten umerkelige. 
De mellemste löb for det meste lige paa tvers, de forreste vare 
mere böiede, men ikke såa stærkt som hos Mennesket. Paa 
den inderste Flade af hver Halydeel, som vender imod det for- 
omtalte Segl, saaes ligeledes kun meget faae; to af disse, som 
laae bag til, vare Fortsættelser af to som toge deres Begyndelse 
paa den ôverste Flade. Paa Halvdeelens nederste Flade fand- 
tes ingen, undtagen nogle ubetydelige Indsnit i Randene af 
 Lapperne. Fire af disse Hjernebugter, som saaes paa den 
överste Flade af hver Halvdeel, trængte temmelig dybt ind 
imod Midten af Marven, men Furerne af disse, saavel som af 
de övrige, vare ei saa dybe som hos Mennesket. 
Farven af Hjernens Bark (substantia corticalis) var mere 
guulagtig end hos Mennesket og lignede den gule Substans 
(substantia subflava) i dennes Hjerne. 
Efter at Hjernens Halvdeele vare vandret igjennem- 
skaarne, næsten i lige Höide med Ff'oreenings- Marven (corpus 
callosum) saaes at Hjernens Marv (substantia medullaris) var, 
i Forhold til Hjernens Bark, mindre end hos Mennesket; Far- 
ven var hvid, og man saae ikkun faae rode Punkter af de 
gjennemskaarne Blodkar; det forekom mig ogsaa, at Hjernen 
var mere fast og seig end hos Mennesket. 
Foreenings Marven var bred bagtil og endte sig fortil 
meget smal; paa dennes &verste Flade saaes paa hver Side en 
lang smal marved Forhöining, hvilke kunne kaldes Side -For- 
