75 
den forreste Deel af Kronkjertelen. Omendskjönt man paa Teg- 
ningen finder deres tykkere Deel i nogen Afstand fra hinanden, 
saa ligge de dog jævnsides, medens Seehöiene ere i deres na- 
turlige Stilling. 
Efter at Seehöiene vare böiede fra hinanden, saaes Hjer- 
nens tredie Huulhed (ventriculus tertius) med de derudi lig- 
gende Dele. Denne Huulhed var ikke saa stor som hos Men- 
nesket; thi imellem den nederste Rand af Seehöiene fandtes 
ikkun i Midten en meget smal Fure, der endtes for og bag 
med en trekantet Fordybning. 
Den bageste Fordybning fandtes at være næsten fuld- 
kommen trekantet, og tabte sig i Grunden, hvor den udgjorde 
Begyndelsen af Sylvii Gang som leder til den fierde Huulhed. 
Bagtil over denne Fordybning og under de forreste Ender af 
Kronkjertlens Marvstilke, saaes den bageste marvede Tvoerbjelke 
(commissura posterior) som var meget tydelig, glat, og ikke 
saa stribet som hos Mennesket. Den forreste Fordybning var 
vel ogsaa trekantet men mere aflang og större end den bageste. 
Den var störst fortil, under de forreste Stötter af Hvelvingen og 
under den forreste marvede Tverbjelke, hvor den endte sig i 
Tragten (infundibulum). Den forreste Tverbjelke (commissura 
anterior) kunde ogsaa sees, men laae meget skjult af Hvelvin- 
gens forreste Stötter. Paa Tegningen kunde den derfor ikke 
udtrykkes, undtagen efter at Stôtterne vare igjennemskaarne. 
Ved at udtage Hjernen af Hjerneskallen, saaes at den 
anden Folde af den haarde Hjernehinde, nemlig Teltet (tento- 
rium), havde samme hindagtige Dannelse som hos Mennesket 
og adskilte den store Hjerne fra den lille. 
K 2 
