83 

anatomiske Undersögelse og Sammenligning med Menneskets 
Hjerne, let forledes til den Slutning, at da Aben og Mennesket 
have saa meget overeensstemmende i Bygningen af Hjernen, 
maatte Aben fremfor alle andre Dyr-Arter, besidde de egent- 
lige Siæle-Funktioner. Dette troer jeg imidlertid er stridende mod 
de Iagttagelser Naturgrandskerne hidindtil have anstillet. 
Af denne omtalte Abe-Art har jeg havt syv levende, og 
nogle af.dem i to til tre Aar, men jeg har ikke bemærket no- 
get hos dem, der kunde betragtes som en overlagt Handling. 
Da Naturen har givef disse Dyr en mere fuldkommen Dannelse 
i deres Fådder og en friere Brug af samme, saa benytte de 
sig og deraf, og tage derfor alt hvad de kunne faae fat paa, 
lege mere eller mindre dermed, men rive det som oftest itu 
med Tænderne medens de betragte det uafladeligt, saa at man 
skulde troe de gjorde det med Overlæg; men dette see vi og- 
saa hos unge Hunde, Pappegöier o. fl., hvilke, ihvorvel de-- 
res Fodder ei ere saa fuldkommen dannede som Abens, dog 
bruge dem til at holde og lege med,» hvad som helst man gi- 
ver dem, eller de faae fat paa, og rive det ligeledes itu med 
Tænderne eller med Næbbet. Mange Hunde, Papegöier og 
flere Dyr blive og ligesaavel vrede som Aberne, naar man vil 
tage noget fra dem, enten det saa er spiseligt eller ei. 
Åben, som overalt ikke lader. sig let tæmme, har ei 
heller megen Hengivenhed for sin Herre, i det mindste var 
det ikke T'ilfældet med de sex af mine; thi ihvormegen Umag 
jeg anvendte, hvor venligt jeg omgikkes dem alle, saa fandt 
jeg dog ikkun een, somjeg kan sige, var mig nogenledes hengi- 
ven, og som naar den saae mig, efter at jeg havde været 
L 2 
