90 
Dyr i Forhold til Mennesket, bliver skilt fra den nederste 
Deel ved den bueformede Forhöining, som saavel her som hos 
‚andre Dyr er stærkere end den almindelig findes hos Menne- 
sket. Denne Forhöining Kan vel ei med Rimelighed ansees som 
frembragt af den indenfor liggende Hierne, men frembringes af 
de paa dette Sted stærkt virkende Nakke- og Halsmuskeler, hvilke 
ere fæstede derpaa, saavel hos Aberne, som hos andre Dyr, 
der skal bære eller holde Hovedet mere opreist end Menne- 
sket. Ikke heller kan man antage at den föromtalte Flade skulde 
udtrykke barnlig Kierlighed, thi om den end hos enkelte Dyr 
fandtes noget mere end sædvanlig Tremstaaende, saa kan dog 
dette ei heller frembringes af den indenfor liggende Hierne; 
thi i saafald maatte der findes trende Forhöininger, frembragte 
af de bageste Ender af den store Hiernes Halvdele, da disse 
ei ere spidse, altsaa ei som fælleds kunne virke paa en fælleds 
Punkt af Hierneskallen, men ere stumpe, staae med deres En- 
der fra hinanden og maatte virke hver paa sin Punkt. Der brag- 
tes derfor ogsaa to Forhöininger frem, som bleve adskilte ved 
en mellemværende, Fordybning. Det blev altsaa urigtigt, at 
betegne denne Evne i Midten af Fladen. Nakke-Knoppen kan 
endeligen ikke heller med iberegnes, da Hiernen umueligen 
kan have nogen Virkning til at frembringe en lignende For- 
höining, efterdi der saavel hos Mennesket, som hos Abesleg- 
ten paa Midten af dens indvendige Flade ligger en Blodleder 
(Sinus longitudinalis superior) i en egen for den bestemt Fure. | 
Aben har desuden ikks mere Kierlighed for sine Unger 
end andre Dyr. Hvor rasende bevogte ikke mange Katte deres 
Unger, ei alene mod Mennesker men og imod andre Dyr, og 
