96 
derimod er det naar Hjernen hos Mennesket lider af udvortes 
Vold; thi naar et Menneske faaer et Slag paa Hovedet ligesom 
denne Abe, med saadan Kraft, at derved opkommer en lige- 
stor Mængde sammenløbet Blod, som trykker Hjernen, saa vil 
vi finde: at det ei allene öieblikkelig vil faae Tilfælde af Hjer- 
nerystelse, men og af Hjernens Trykning, og at disse Tilfælde 
naar de, og fornemmelig Aarsagen til Hjernens Trykning, ei 
blive hævede inden en kort Tid, meget forstyrre Hjernens For- 
retninger og have en mere eller mindre hastig Dod til Folge. 
Dette var ikke Tilfældet med denne Abe; thi vi see af 
det forhen anförte, at, omendskjönt Slaget maae have været 
meget voldsomt, da ei allene to Tænder derved bleve bræk- 
kede, men ogsaa at en Hjernerystelse fandt Sted i den Grad, 
at Blodkarrene derved kunde briste, - blev Hjernen dog ei’strax 
forstyrret i sine Forretninger, men vedblev endnu en lang Tid 
at virke som sædvanlig. 
Uagtet at Nerverne, som ved den anatomiske Beskrivelse 
er anfårt, vare i Almindelighed forholdsviis noget stårre, end 
Menneskets, synes Aben dog ei at have nogen særdeles For- 
trin 1 Sandserne. | 
Den almindelige Følelse paa deres Legemer, synes ikke 
"at være större end hos Mennesket; at de ere Omfindlige imod 
Kulde, er heelt naturligt, thi de ere Dyr hvis egentlige Op- 
holdssted er i de varme Klimater, de krybe derfor sammen 
og fryse ved enhver Temperatur som er koldere end den som 
de ere vandte til at leve udi, endogsaa om Sommeren. Men 
vi finde ogsaa hos Menneskene, sely hos dem som ere födte i 
de nordlige Egne, at naar de have en Tid epholdt sig i et 
