117 
men ogsaa Kulstof som ei kan tilskrives tilstædeværende svovel- 
blaasyret Ammoniak. Ogsaa efterlader det graaagtige Bundfald, 
som udsætter sig ved Luftens Indvirkning paa en Oplösning af 
hiint Salt, en ei ubetydelig Mængde kulagtigt. 
§.. a 
I vel törret Tilstand lader i det mindste störste Delen af 
Saltet sig sublimere uforandret, dog synes der at danne sig nogen 
svovelbrintet Ammoniak. Det sublimerer sig ogsaa næsten ufor- 
andret fra en Blanding med kulsyret Kali. Blandet med noget 
tosvovelsyret Kali (bisulfas kalicus) holder det sig meget lenge 
lyseguult og tört i Luften. Ned at decomponere det paa den 
vaade Vei med Kalkhydrat erholdt jeg en Oplösning som var meget 
rig paa Kalk, og som i det væsentlige reagerede som det rödbli- 
vende Salt, men meget forblev dog uoplöst i Form af et guult 
Pulver. Fed ut henstaae i tilsluttede Kar med Alkohol li- 
der det roblivende Salt en Forandring, hvorved det giver 
Svovelbrinte og svovelbrintet Svovelblaasyre Aimmoniak; hyor- 
om mere i det folgende. 
§. 16. 
De Bundfald som det rödblivende Salt giver med Metal- 
salte tjene godt til Oplysning om Bestanddelene af den chemiske 
negative Deel af hint Salt. Disse Bundfald kunne kun i kort 
Tid bestaae i deres oprindelige Tilstand, hvad enten de for- 
blive i den Vædske, hvori de ere frembragte, eller de skilles 
derfra. Det råde flokkede Blybundfald gaacr sædvanligviis i 
mindre, end to 'Timer ligefrem over i en sort pulverformig 
Masse. Det gule Qviksölvbundfald, bliver sædvanligvis fårst 
orangefarvet og derpaa graasort, og under denne Jarveforan- 
