140 
Naar det erholdes fuldkommen reent, er det snechvidt, 
har en stærk Glands og sædvanligviis Form af större og min- 
dre krystallinske Skiæl, saa at dets Udvortes har Lighed med 
krystalliseret Boraxsyre. Det har ingen, eller i det mindste 
en yderst svag Lugt. Det lider ingen merkelig Forandring 
ved at henligge i Luften. 1 Vand er det meget tungoplöse- 
ligt. Af Alkohol oplöses det derimod temmelig let, selv uden 
Anvendelse af Varme. Denne Oplösning farver Lakmuspa- 
pir svagt rödt. Den bliver uklar ved Tilsætning af Vand. 
Det destrueres, skiöndt vanskeligt, ved Kogning med Konge- 
vand; af den herved erholdte sure Vædske kan intet udskilles 
ved Alkalier; ved dette sidste er altsaa afgiort, at Stoffet ei 
indeholder Jern. Af vandig Kali eller Ammoniak Oplösning 
kan det ei optages fuldstændigt uden Destruction. Koges det 
med Kalilud, saa erholdes en guul Oplåsning, som lugter stærkt 
af Svovelbrinte, som med salpetersyret Blye giver en Blanding 
af sort og rod Bundfald, og derefter med Jernoxidsalt en stærk 
råd Farve; hvoraf altsaa fölger, at det indeholder Kulstof, 
Syovel og Qvelstof. Overgydes det med noget af en temmelig 
svag Kalilud, og henstaaer lidet ı almindelig Temperatur, saa 
oplöses noget uden Lugt af Svovelbrinte. Den fragydede Væd- 
ske forholder sig som en Blanding af almindelig Svovelblaasyre- 
Salt, og svovelbrintet Svovelblaasyre-Salt. Ved paany at over- 
gyde det med smaa Portioner af en tynd Kalioplösning kan 
flere Gange erholdes en Vædske med denne Beskaffenhed. Der- 
efter maa Kalivædsken være stærkere for at kunne virke, men 
da erholdes en Oplösning, som foruden de anførte Salte inde- 
holder Svovelbrinte. Allerede ved disse Phænomener er det 
sandsynligt, at det hvide Stof ikke er den uforandrede Syre 
