156 
Forestillingen om de nyere. Men der gives andre Synsmaader, 
som fortjene Overveielse. 
oo: 
I Ammoniaksaltene med Brintesyrer (Syrer med Hydro- 
gen) er som bekjændt Forholdet mellem Ammoniakens og Syrens 
Brint, i Almindelighed som 3:1. Vilde vi forestille os det 
nye Ammoniaksalt med Cyansvovelbrinte som Amc. + Cyg. 
S*? H*, saa indtraf her en Afvigelse fra hint Forhold, efterdi 
det blev som 5:2. Ved derimod at betragte Saltet, saaledes, 
som vi hidtil have gjort, som Amc. + Cyg. S? Hz + H? S 
forsyinder paa en Maade hin Afvigelse. 
For de metalliske Forbindelser faae vi da, i Almindelig- 
hed taget, Formelen M S2 + 2 Cyg. S* Hz, i hvilke Forenin- 
ger, betragtede som Salte, Metalsvovlet aabenbart er at ansee 
som Alkaliet. Forandre vi denne Formel saaledes at Hz be- 
tragtes som hörende til Syrens Basis, saa fremstiller For- 
eningen sig som et Salt, hvori baade Alkaliet og Syren have 
Svovel til chemisk negativ Bestunddeel, og hvor altsaa Svo- 
velet har samme Betydning som Ilten (Oxigenet) t Salte med 
Iltealkalier og Iltesyrer. Men en saadan Analogie mellem Ilt 
og Svovel +) synes mig at före til den Slutning, at Brintsvov- 
let (Hydrogensulfuretet) i det svovelbrintede svovelblaasyrede 
Ammoniak har samme Betydning som Brintiltet eller Van- 
det i Salte, der foruden Iltalkaliet og Iltesyren indeholder 

*) Berzelius har desuden gjort et saadan Forhold sandsynligt ved nogle 
Svovelforbindelser med to Metaller- (Ann. d. Chim, et de Ph. t. XX. 
p. I28). 
