165 
Ved denne lave Solstand træde Lys og Skygge saa tydelig selv 
i större Afstand frem, at man faaer et overordentligt klart Bil- 
lede, men blot af Spidserne og af de höiere Sletter. Vil man 
have en Anskuelse af Biergenes terrasseformige Sammensætning, 
maa man betragte Fjeldene fra Bredden af et af de mange Sun- 
de, der adskille Öerne; har man ogsaa der en lav Solstand, 
saa gjor Afvexlingen af Lys og Skygge i de lodrette og hori- 
zontale Dele Indtrykket meget mere bestemt. Gaaer man fra 
Bredden op imod Fjeldene, saa stiger sædvanligen Landet un- 
der en Vinkel fra 5° — 20°; denne Skrænte er fremkommen, 
tildeels ved en Mængde Brudstykker, der ere styrtede ned fra 
den höiere Deel af Fieldet, og, da deres Mængde aftager i 
det man bortfjerner sig fra Höiden, naturligviis maae danne en 
skraae Flade; tildeels staaer ogsaa endnu Masser af de faste Klip- 
per frem, og-Mellemrummet er ikkun udfyldt med Brudstykker. k 
Skrænten sluttes foroven ved en Klippevæg, der staaer mere 
eller mindre lodret indtil en Höide af 50 — 100 Fod (en Ham- 
mer), som man undertiden ikkun kan bestige ved at klattre i 
Flodsengene fra det ene fremspringende Hjörne til det andet. 
Saasnart man har naaet Hamrens Top, begynder en nye Skrænte, 
man kommer til en nye Hammer &c. &c. Skrænternes Vinkel 
og Hamrenes Höide er tildeels afhængig af Steenartens Natur. 
Paa Norderöerne er Porphyren den herskende Bjergart, der er 
Skrænternes Vinkel stor, og Hamrene höie; paa Suderöe, hvor 
Porphyren er sjeldnere og basaltiske Bjerge herskende, er 
Skrænternes Vinkel mindre, Hamrene lavere; -derfor er i det 
Hele taget Suderde den frugtbareste Oe; Norderöerne de 
ufrugtbareste. 
