167 
et jordagtigt Lag, der af Vandet let opblödes til en Leerart, 
1 — 3 Fod mægtigt, og haarde Lag af Porphyr og basal- 
tiske Steenarter af 100 — 150 Fods Mægtighed. Af Regn- 
vandet opblådes det tynde Lag og bortfåres, de derover lig- 
gende mægtige Masser styrte ned, og bedække Fladen med en 
Mængde Brudstykker, hvorover den uforandrede Klippevæg 
hæver sig lodret indtil det næste tynde Lag. Brudstykkerne 
ere naturligviis hyppigst ved Foden af Hamrene og aftage, jo 
længere man bortfjerner sig derfra. - Det er naturligt, at denne 
Virkning maa findes overalt paa Ferderne, thi overalt ere Be- 
tingelserne tilstæde, og derfor finder man ogsaa overalt det 
trappeformige Udseende. 
Det er af samme Åarsag, at man i de Vestergothiske 
Bjerge finder dette trappeformige Udseende, ihi der vexle haarde 
Lag, (Kalksteen og Grönsteen) med Skifer, og Skiferens For- 
vittring foranlediger her samme Phænomen, som det vi nu have 
beskrevet paa Færôerne. Men hvor Regnvandet har samlet sig 
i större Masser paa Biergslætten, og flyder ned som Bæk eller 
Aae, maa det frembringe denne Virkning i höiere Grad, og 
derfor er denne amphitheatralske Dalform altid i Forbindelse. 
med en Bæk. 
Den anden Dalform er den, man finder almindeligen i 
Bjergegne. Slige Dale ere ikkun sjeldne paa Feréerne, og den 
mærkværdigste er den, der paa Stromöe gaaer fra Qualvig til 
Saxen. Dens störste Höide ved en lille Indsöe, hvorfra Vandet 
löber til begge Sider, er noget over 200 Fod, og den störste 
Deel af denne Dalstrækning ligger ifölge Jagttagelser, jeg har 
anstillet over Grændsen for den regelmæssige Kornavling, saa- 
