179 
der tydeligt under samme, findes paa Suderöe et Fossil, der for- 
tjener en nöiagtigere Undersögelse. - Det forekommer i Basalten 
i Masser indtilen Valnåds Störrelse, det er oliegrönt i det Öie- 
blik man har sönderbrudt Stenene, hvori det sidder, men 
udsat for Luften bliver det efter kort Tid sort; det er blödere 
end Olivinen. I et Glasrör for Blæserôret giver det Vand, i 
fri Blaeserörs Ild giver det af smaae Sprækker en blomkaalagtig 
Efllorescentz af lysbruun Farve, der siden ikke smelter, det 
oplöses med grönagtig Farve af Borax. 
Augiten har jeg aldrig seet saa tydelig i denne Gruppe, 
at man med Sikkerhed kunde bestemme den, og jeg slutter 
blot af den Lighed, som Doleriten i denne Gruppe viser med 
den i den fölgende, hvor der forekommer tydelig Augit, at 
begge have samme Bestanddele nemlig Feldspath i oyerveiende 
Mengde og Augit. 
Leersteenlaget er undertiden perphyritisk, men aldrig man- 
delsteenagtigt, det indeholder i smaae Klöfter Fossilier al Ze- 
olithfamilien, der synes at være Stilbit, men hvis Natur ikke 
nærmere kan bestemmes. Om Kobberet i dette Lag er alle- 
rede’ talt. 
De til denne Formation hörende Bjergmasser have sikkert 
i det mindste en Megtighed af 4000 Fod. Ved Quönnafield 
finde vi dem ved umiddelbare Iagttagelser 1700 Fod mægtige, 
fra Quönnafjeld indtil Kiddenes, hvor Laget skjuler sig under. 
Havets Overflade imod Nord, er ligesaa langt, som fra Quön- 
nafjeld indtil Sumböe imod Syd. Laget paa Quönnafjeld vilde 
derfor i dets Fortsættelse ved Sumböe have en Höide af 5400 
Z 2 
