123 
gode Kul. Noget længere imod S. O. har en Masse af sdilig 
Basalt indskudt sig mellem Kullene, undertiden tilligemed Leer- 
massen, og sammentrykt det indtil en Mægtighed af 3 — 2 Tonı- 
mer, men Kullet er altid adskilt'fra Basalten ved et tyndt Lag 
af graat Leer. Her kan man ikke forfölge Kullene videre, da 
de skjule sig under Vandet, men paa den anden (S. O.) Side 
af Kjödenes, hvor Kullet igjen træder frem, findes Lagene 
atter regelmæssige, men i tyndere Schichter liggende imellem 
”bruunt og graat Leer. Noget længere imod Syd kommer paa 
nye en Masse af söilig Basalt ind, gjör at Leret næsten gan- 
ske forsvinder og trænger Kullet sammen til een Tommes Mæg- 
tighed. Hele Strækningen paa Kysten fra Kjôdenæs indtil Quön- 
nabotnir er forstyrret; fra Vandskorpen indtil en Höide af 100 
Fod vexle uregelmæssige Masser af Basalt og en råd Mandel- 
steen med Masser af andre Trapbjergarter (graae Mandelsteen 
Basalt). Disse forstyrrende Masser fölge tydeligen en anden 
Lov, end den almindeligen schichtede 'Trap, de 16be paralel med 
Vandskorpen, og de store Ujævnheder i deres Overflade ere 
udfyldte ved den regelmæssige 'Trap. 
Ved Quönnahea skulde efter Strygnings Linien Kullene ikke 
forekomme, men de samme uregelmæssige Bjergarter fore- 
komme, og i disse findes runde Masser Kul 1 — 2 Fod i Gjen- 
nemsnit tilligemed Skiferleer. Det er derfor höist sandsynligt, 
at disse Spor af Kuldannelsen ere lösrevne og hævede. 
Paa de öyrige anförte Steder kan man ikke udfinde Kul- 
lagets Forhold med Bestemthed, blot saameget kan man see, at 
der ligger under Kullet en Mandelsteen med Blærehuller, meer 
eller mindre fyldte med Chabasie, over Kullet et Lag af massig 
