ARE: 
vi have seet dem paa den nordlige Deel af Suderöe, og som vi 
ville see dem paa den midterste Deel af Stromöe og paa Öster- 
de existere her ikke. Alt synes at have udviklet sig i Rolighed 
og derfor med Fuldkommenhed; man forskaffer sig en fuld- 
kommen Oversigt over alle Afændringer af Porphyren ved at 
studere Bjergdannelsen imellem Kirkebôenæs og Kalbaksfjorden. 
Overgangene ere "overalt tydelige at see. Paa mangfoldige 
Steder seer man en bruunsort Dolerit Basis med store og hyp- 
pige Krystaller af glasagtig Feldspath, øg med storkornede Af- 
sondringer; den bliver mere guulgraae, uden Afsondringer 
med faa Feldspath - Krystaller og enkelte Blærehuller, tilsidst 
forsvinde l'eldspath — Krystallerne, derimod blive Blærehullerne 
meget hyppige. Ikke langt’ fra Signeboe forekomme lodrette 
Gange af Porphyr i Porphyren. Her i den midterste Deel 
af Stromöe findes det interressante uregelrette Grönsteenlag 
som jeg siden nærmere vil beskrive. Ved Quivig paa Odna- 
dalsfjeld findes især de ædle Opaler. Mærkværdig er endnu paa 
Veien imellem Vestmannehayn og Qualviig en Kiöft kaldet 
Bjarnedealsgjögv. Her findes en beegsort meget blöd Basalt, 
og tillige Leersteenlaget af guul Farve, hviken formodentlig 
hidrörer fra Kiselsuurt Jerntveilte - Hydrat. I Flodsengen i 
denne Klöft findes endnu en Breccie, der er aldeles af nyere 
Oprindelse og gandske local. Porphyr Stykker ere sammenli- 
mede med Zeolith, deriFormafSinter er overordentlig hyppig paa 
Fxröerne; næsten alle Floder afsætte dem paa Klipperne. 
Den nordlige Deel af Stromöe har de höieste Forbjerge, 
her ligger Myling, men geognostisk frembyder det ikke noget 
Mærkværdigt. 
