300 
556,9 Liniers Qviksülvhôide. Vi vare da i Stand til ved Vei- 
ninger at bestemme T'ætheden af den Luft vi indbragte i Kolben. 
Dette Middel havde al Önskelig Nôiagtighed, da vor Vegtskaal 
allerede gav Udslag ved et Uentigram. Det er lykket os at 
drive Fortætningen indtil den Grad, at Luften i. Kolben veiede 
101,2 Grammer, altsaa mere end + Pund Dansk Handelsvzgt. 
Ved denne Leilighed var Luften fortættet mere end 110 Gange. 
Ved disse Forsög havde man taget Hensyn paa den Uvidelse 
Kolben leed ved det indvortes Tryk. Denne Uvidelse fandt 
man ved at undersöge hvormeget Kolben, saavel i den uladte, 
som den ladte Tilstand tabte ved at veies i Vand. Ved Bereg- 
ningerne forudsat man, at Udvidelsen forholdt sig som Tryk- 
ket, der atter forudsættes at forholde sig som den indpompede 
Luftmængde. Beregningen gav da at Luften i det nysnævnte 
Forsög kun var sammentrykket til et 1103 Gange mindre Rum, 
uagtet Kolben indeholdt 1152 Gang saa megen Luft, som den 
der i ufortættet Tilstand kunde indeholdes deri. Ved denne 
Beregning har man vel forudsat Rigtigheden af den Lov, hvis 
Almindelighed skulde bevises; men den hele Udvidelse, hvorom 
her handles er saa liden, at om man end aldeles forsömte den 
derfor iværksatte Rettelse, vilde Tallene dog ikke meget afvige 
fra den antagne Lov. Den Spændkraft som vi, i vore Bereg- 
ninger have tillagt den sammentrykte Luft, kan da ikke afvige 
saa meget fra Sandheden, at Rettelsen derved kjendeligen kunde 
forandres. : 
Fig. 5, Tab.I., viser den Indretning vi benyttede for af maale 
den indpompede Lufts Spændkraft. AB er en Vindbössekolbe, CD 
et Bredt, CE en Opstander, EH er en Gaffel af Jern, som i 
~ 
