309 

foregaaende Forsög over Vandets Sammentrykning, men ogsaa 
for dem der udförtes i et halvt Aarhundrede efter ham, er at han 
havde maget det saaledes. at den sammentrykkende Kraft vir- 
kede lige paa Yder- og Indersiden af den Beholdning, hvori 
Vandet underkastedes Forsöget, og at denne Beholdning var 
saaledes indrettet, at meget smaa Forandringer af Vandets Rum- 
fang deri kunde bemærkes. Hans nærmeste Efterfolgere afvege 
tildeels fra denne Grundsætning, og Udfaldene af deres Forsög 
kom ogsaa til at fjerne sig meget fra det Sande. 
— Nærmest efter Canton, foretog Herbert Forsög over denne 
Gjenstand. Naar man læser Beskrivelsen" over hans Forsög 
kunde man let ved förste Oiekast fristes til at betragte disse, som 
langt fuldkomnere end den Brittiske Physikers, da Herbert efter 
sin Fremgangsmaade lettere kunde undgaae Varmens Indvirk- 
ning. Han indspærrede nemlig det til Sammentrykningen be- 
stemte Vand i en Glaskugel, der staaer i Forbindelse med et 
horizontalt Rôr, hvoraf Vandet tillige opfylder en Deel. Den 
anden Ende af det horizontale Rör staaer atter i Forbindelse 
med et lodret, hvori der kan gydes Qviksålv, som da trykker 
paa Vandet. - Der kunde ingen Tvivl vere om at jo Glaskuglen 
maatte udvides ved det Tryk Vandet ved denne Leilighed maatte 
udöve paa dets Inderside; han ir'dspærrede derfor Kuglen i en 
Glaskasse, der var fyldt med Vand, og forsynet med et Rår, 
hvori Vandet matte stige, naar Kuglen udvidede sig. Da Rö- 
renes Vidder vare maalte ved afveiet Qviksölv, saa troede han 
paa det ndiagtigste at kunne bestemme hvormeget Vandet, me- 
dens det var udsat for Trykkets Virkning havde tabt i Rum- 
fang. Men vi see her et nyt Exempel paa Vigtigheden af at 
