319 
havde været holdt i Kog i to Timer. Saa snart man lod dette 
Vand afkjöle nogle faa Grader, fortættedes Dampene i Flasken 
saa betydeligt, at Vandet styrtede ind deri, og lod kun em me- 
gen liden Boble tilbage, som man let bortskaflede ved nye Op- 
hedning og Afkjölning. Naar Vandet senere havde havt Leilig-- 
hed til at indsuge Luft fandt jeg dog ei Sammentrykningen mær- 
keligt ændret, hvilket stemmer med Cantons Erfaring. 
Det forstaaer sig at man, for at bestemme det Tryk som 
Vandet lider, för Stemplet sættes i Bevægelse, maa sammen» 
lægge det Tryk, som frembringes ved Qviksölvdraaben i Fla- 
skens Hals, det, som frembringes af det over denne staaen- 
de Vand, og endeligen Luftrykket. Naar siden Vandets Sam- 
qvem med Atmospheren ganske spærres, trykker det ligesaa me- 
get mod de spærrende Dele, som får mod Luften, øg modta- 
ger altsaa ligesaa meget Modtryk. Paa samme Maade er den 
Luft, der tjener til Maal for Kraften ira Begyndelsen af sam- 
mentrykt, ei blot af Atmospheren, men tillige af en Vandsüile, 
hvis Höide maales fra det luftholdende Rörs Munding op til 
Vandskorpen. Det hele Redskab maa have havt Tid til at an- 
tage Atmospherens Varme, för man begynder Forsögene. Van- 
det i Flasken afgiver selv et fint Maal for Varmen. Ved 159 
(Hundredeelning) bragde 1° Vandet til at stige 27 Linier. Da 
Maalestokken er deelt i Fjerdedeelslinier, saa kunde z%; Grad, 
aldeles ikke undgaae Iagttagerens Opmærksomhed, og selv 318 
og 233 maatte vere kjendelig, Man undgaaer næsten ikke, at 
meddele lidt Varme til Redskabet medens et Forsög udföres. 
Man bor derfor, saa snart man har udôvet det tilsigtede Tryk 
paa Vandet, og gjort lagttagelsen, strax bringe Stempelet til- 
