XVIII 



î Heftet indelioldte cotyledonc Planter ere kun 19, rnen af disse ere 9 nye 

 for den danske Flora. Da man ikke forhen^ ved Udgaven af dette Værk, 

 har taget Hensyn paa det Forliold , som her i Norden finder Sted imellem 

 de cotyledone og acotyledone Planter , i det man kun har optaget faa af 

 de sidste, har Udgiveren været nödt til at anvende de fleste Plader i Hef- 

 terne til disse, og derfor findes i dette Hefte 41 Plader med Forestillinger 

 af 81 cryptogame Planter. Af disse henhore 2 til Fllices , 3 til Musci 

 hepadci, 14 til LicJienes, 15 til ^Igæ og 47 til Fungi. Blandt dette An- 

 tal findes adskillige, som ere nye og 30 Arter som ikke forhen vare godt 

 afbildede. 



Professor Jieinhardt ^ Ridder af Dannehr,, har i afvigte Vinter med- 

 deelt Selskabet den forste Fortsættelse af sine ichthyologiske Bidrag, som 

 omfatter tvende hidindtil kun ufuldstændig bestemte Slægter, Berglaxen (Ma- 

 croia-iis) og Vaagmæren {F'ogma?-us) hvilke begge tælle Arter, saavel i det 

 til Polarcirkelen grændsende Nordhav som i Middelhavet. 



Ved at sammenligne de nordiske Arter af Slægten Macrourus, med 

 Lepidoleprus trachyrhynchus fra Middelhavet, finder man hos alle den sam- 

 me usædvanlige stærke Udvikling af de med Suborbitalbenene sammenvoxne 

 og fortil sig forlængende Næsebeen, hvilke i Medianlinien forene sig 

 fast med hinanden, og danne en over Munden rækkende Hvælving, under 

 hvilken Mellemkjævebenet glider frem og tilbage ved Mundens Forlængelse 

 eller Forkortning. Fælleds for begge Slægters Arter ere ogsaa de under 

 Huden i Overfladen af Plovedets Been liggende rummelige, med hinanden 

 i Forbindelse staaende Canalcr, hvilke Professor Olto i Breslau liar, i Folge 

 sine Undersögelser af Lepidoleprus coelorhynchus og lep. trachyrhynchus, vil- 

 let sætte i Forbindelse med Ho'relsesorganet, men som vist nok, efter den 

 dem beklædende Membrans Structur at domme, secernere Sliim, til hvis Ud- 

 kastelse flere store Aabningcr i Huden af Underkjæ ven tjene. Endnu stô'rre 

 hliver Overensstemmelsen derved at Gjællelaaget, Kjævebenene, Svælgbenene og 

 disses Tænder uddainie sig aldeles paa samme Maade hos begge. Kommer endnu 

 hertil de store Öjne, og Hudtrevlen under Hagen, saa har man den fuld- 

 komneste Lighed i Slægtskjendetegnene, tagne af Hovedets Form. Ogsaa i 

 den dobbelte Rygfinne, af hvilke den forste sidder tæt ved Nakken og er 

 kort og höi, den anden derimod lav og lang, og former sig mod den lige- 

 ledes lange Gadborfinne til en spids Halefinne, og endelig i den skarpe 

 Skjælbedækning, ere alle disse Arter fuldkommen overeensstemmende. Deu 



