XXXI 



dclseiî af Havne Anlægget bleven opfyldt, og nu er intet at see. Det Sted, 

 Lvor Baadsfolkene vidste at Breccien endnu var iagttaget , var 115 Fod fra 

 det Sted hvor dens sydlige Ende skjultes af det nye Bolværk, hvis Pæle 

 ikke kunde rammes igjennem den, saa at altsaa den störste Deel af Brec- 

 cien er skjult. Op til den gamle Muur, uden for hvilken den störste men 

 skjulte Deel af Conglomeratet ligger, laa indtil for 15-20 Aar siden, en 

 stor Modding, som Soen ved höie Vande kunde naae, og hvor Drengene, 

 naar den af Bölgerne var bleven udvasket, pleiede at sö^e Skilleuiynter. 

 Paa begge Sider af denne Muur havde i den Tid 2 Rendestene deres 

 Udlob i Soen, hvoraf den ene endnu existerer og ved Skylleregn niedforer 

 store Muurstene. Muurstenene i de gamle Bygninger i Helsingöcr fandtes 

 lüg de i Breccien. Kunstproducternes Nærværelse fandtes stadfæstet ved 

 nye Stykker, som saaes hos flere af Helsingöers Beboere, som f. Ex. Vin- 

 duesbly, en lille Mynt fra Fr. III. 



Ogsaa med Hensyn til Bindemiddelets Oprindelse blev der gjort 

 Iagttagelser, der stadfæstede Committeens Mening. Herr Cand. med. Jsl/em 

 havde nemlig Stykker, hvori der ganske tydeligen kunde sees Indtryk af 

 Som, hvis Jern enten aldeles var forsvundet, eller forvandlet til Jernilte. 

 I Stykker, som blev optaget i Commissionens Nærværelse, fandtes samme 

 Foi'hold; og, imod Tvivlen om Mængden af det i det daglige Liv tabte 

 Jern var tilstrækkelig i Forhold til Knappenaalcne at danne Bindemidlet i 

 Breccien, oplystes det, at en Ankersmed, der boede i Nærheden, pleiede at 

 kaste Slukker og Hammerskjæl paa den anforte Modding, og har naturligviis 

 derved foröget Jernets Mængde. 



Ved at optage nogle gamle Pæle, der havde staaet i omtrent 60 Aar, 

 i den gamle Havn, over 1000 Skridt fra det Sted hvor Conglomeratet nu 

 findes, vare Jernskoene, hvormed de vare beslagne, omgivne med en flere 

 Tommer tyk Skorpe, af en lignende Breccie, hvis Bindemiddel gandske 

 tydelig hidrörte fra metallisk Jern. De i den forste Rapport anforte Sæt- 

 ninger bleve saaledes bekræftede, nemlig: 



1) Breccien fra Helsingöcr er aldeles local. 



2) Dens Bindemiddel hidrörer fra metallisk Jern, hvis Iltning sik- 

 kert er befordret ved Knappenaa lenes Beröring. 



3) Dens Hovedmasse hidrörer fra Feieskarn, hvis lette Dele ere 

 udvadskcde af Soen. 



