XXXVII 



det sidste, fordi Kongen Iiaabede deri at faae et Middel mere til Folkets 

 Oplysning. 



Dette vigtige Formaal svævede Lam stedse for Öie. Han var den 

 forste danske Konge, som udtalte det Princip, at der skulde være Skoler 

 over hele Landet, og at hvert Sogn skulde have i det mindste een Almue- 

 skole, hvilket store Maal han ogsaa i faa Aar opnaacde, deels ved selv at 

 bygge Landsbyskoler (efter sin Faders Exempel) deels ved at holde Pro- 

 prietærerne dertil. Ogsaa Kjöbstedskolerne og de lærde Skoler modtoge 

 store Forbedringer; de sidste bleve reducerede til et passende Antal, men 

 alle deres Fonds skaanede og hensigtsmæssigen anvendte. Endelig anlagde 

 han ogsaa en Skole i Kjöbenhavn for de skjönne Kunster, hvilken under 

 hans Son. udvidedes til et Académie. 



Ved Klagen over Poesiens Forfald er saameget sandt, at den dra- 

 matiske Digtekunst tabte sin kraftigste Spore ved Theatrels Tillukning; 

 men derved maa dog erindres, at dette ikke skede strnx, og at Holberg 

 allerede 1726 havde besluttet at nedlægge sin poetiske Pen og arbeide i 

 andre Fag. Dette skede dog lykkeligviis ikke; og da han vovede under 

 denne Konges Regjering at skrive saavel Niels Klim som Don Raniulo, 

 vederfores ham derfor ei mindste Ulempe. Alligevel er det vist, at det 

 pietistiske Partie kjæmpede ivrigt for at faae Niels Klim confiskeretj at 

 dette ikke skede, maa da tilskrives Kongens Retviished, Foruden Holberg 

 blomstrede flere Digtere den Gang, saasom den vittige Falster, og den 

 dybtfö'lende Brorso7i. Begge vare personligen yndede af Kongen, og bleve 

 af ham belönnede, udtrykkeligen for deres poetiske Værher. 



Christian VI. var, som bekjendt, en from Konge; og hans Fromhed 

 fremtraadte som streng luthersk; men han var hverken Pietist eller Herii- 

 hutcr. Han har endog meget alvorligen modsat sig begge disse Sekter. 

 Vel yndede han adskillige Pietister; men disse vare da tillige agtvær- 

 dige Mænd. Ved at vælge Geistlige, saae han ligesaa meget paa Lærdom 

 som paa Gudsfrygt. Hvor disse Egenskaber fandtes, der viste han 

 endog Yndest for de meest liberale Theologer, saasom Mosheim og Je- 

 rusalem, hvilke begge af ham bleve hid indkaldte; men begge afsloge Ind- 

 bydelsen. Ogsaa den lier'ômte Rambach gjorde han sig Umage for at faae; 

 og med Wurtenibergeren Reusz lykkedes det. Denne brave Tiieolog fandt 

 ogsaa hans Beskyttelse imod Biskop TVorms og Præsten Mossins Forföl- 

 gclse for Socianisme. Bog-Censuren bestod under denne Konge (og længe 



