LIV 



phiske Fordeling, og Slægten udviser sig mi som en i alle sine Led nordlig 

 Form. Det er usandsynligt at disse to Arter skulde findes Laade i 

 det gröiilandske og det tranqvebarske Hav med Overspringen af alle mel- 

 lemliggende Zoner, og at vor Samling skulde besidde fem Individuer af 

 Aspidoph. monopterygius fra forste Sted, medens Museet i Paris, som efter 

 Cuviers Udsigende har erholdt saa mange og Æaa store Sendinger fra Ostin- 

 dieUj aldrig skulde have faaet et eneste Exemplar derfra. Blochs sædvan- 

 lige Letsindighed i at angive en Fiskarts Findested or ogsaa kiendelig her. 

 Han erholdt sine grönlandske og tranqvebarske Naturalier overKjöbenhavn. 

 Formodentlig er Forvexlingen skeet i en af Fiske fra begge modsatte Cli- 

 niater bestaaende Sending. 



Endvidere oplyste Forfatteren, at Perca norvegica ÇSehasies norue^ 

 gicus) Faun. gr. No. 121 er ganske liig med Lidividuer fra Norge, men at 

 Gasterosteus aculeatiis 1. c. ]Vr. 122 er forskjellig fra vore danske Arter. 

 Det sidste gjelder og om Blennius gunellus F. gr. No. 108, der er meget 

 forskjellig fra den^ hvis Navn den bærer. Den træffes i uforandret L^d- 

 seende fra Julianehaab til Umenak, og udmærker sig iblandt andet ved sin 

 igjennem flere Aldre constante Farvetegning fra den europæiske. Forfatteren 

 har ^ivet den Navn af G. Grönlandicus. 



Iblandt de Fiskearter, som erholdt en nöiagtigere Bestemmelse i disse 

 Bidrag, end hidindtil var skeet, er Ophidium viride , hvilken Fabricius 

 forst, skjondt ufuldstændigt og kun efter et eneste, to Tommer langt Indi- 

 viduum, har beskrevet, hvorfor ogsaa dens systematiske Plads aldeles ikke 

 har været at bestemme. Den nye udforlige Beskrivelse grunder sig paa 

 en Svite af fem Individuer, fra to til syv Tommer lange, hvilke Candidat 

 Vahl har indsendt fra Julianehaab. Forfatteren har derved seet sig i Stand 

 til ikke alene at forfolge Artens Forandringer igjennem dens Væxt, men 

 ogsaa at gjennemgaae meget af dens Anatomie, og at forfæidige dens Skelet. 

 Resultaterne af Undersögelserne blive, at den paa ingen Maade kan forenes 

 med Aalegruppen, fra hvilken den bortfjerner sig i mange Henseender, og 

 især ved Dannelsen af dens Kjævebeen, ved Gjællelaaget, som er af normal 

 Form og Störreise, ved Straalerne i Gjællemembranen , som ere korte, og 

 ved Beliggenheden af Gjælleaabningerne foran og over Brystfinnerne. Deri- 

 mod er den meget beslægtet med Ophidium, Kjævebenene ere hos begge 

 ligedannede. Den har samme Tandform som Ophidium harhatum og Vas- 

 salli med Hensyn paa Stedet, og Tænderne selv frembyde kun ubetydelig 



