LXXVI 



Forfatteren liar ikke kuunet afgjöre, om den forste Straale i de 

 uparrede Finner er en tynd Pigstraale, men med Sikkerhed "kan lian er- 

 klære den anden Straale for at være articuler et, og den tredie for at være 

 deelt. Han har i den bagerste Rygfinne ikke været i Stand til at opdage 

 nogen Straale, men vel saae han at Huden, af hvilken denne Finne bestaaer, 

 var tilböielig til at oplöse sig i fine Trevler, hvilket sees ogsaa at være 

 Tilfældet ved Fidtfinnen hos nogle Arter af Laxefamilien. 



Den grönlandske Art kommer Paralepis coregonoides Riss, meget 

 nær, og synes kun at adskille sig ved samme ved en liden Forskjel i Straa- 

 1ernes Antal i nogle af Svö'mniefinnerne, og at Öinene tilligemed 1ste Ryg- 

 finne ligge noget nærmere til Spidsen af Hovedet hos de grönlandske In- 

 dividuer, som ere elleve Tommer lange. 



Denne Fislcart er bleven optaget i den grönlandske Fauna uden eget 

 Artsnavn , indtil en f uldstændigere Sammenligning kan udfores med bedre 

 Exemplarer af P. coregonoides , end de i Museet for Haanden værende. 

 Arten forekommer baade ved Julianehaab og Frederikshaab. 



At mau kun ved nærmere at eftergrandske Embryets Udvikling, vil 

 være istand til at forklare de Afvigelser fra Normaltilstanden, der kunne 

 opkomme i Organismen, og at man allerede derved er kommen til vigtige 

 Oplysninger, om nogle af de niJBrkværdigste Misfosleres Oprindelse og Be- 

 skaffenhed, er almindeligt vedkjendt. — Ved enhver ny Iagttagelse om de 

 Organer, der höre til Embryets eller Fosterets Liv og om de Forandringer, 

 der foregaae i dem, bor Physiologen derfor forelægge sig det Spörgsmaal, 

 om og derved nogen af de kjendte Misfostres Beskaffenhed og Oprindelse 

 maatte kunne forklares. 



Dette foranledigede Professor og Ridder af Dannebrogen Jacobson 

 til at undersöge om og de mærkværdige Organer han har kaldet Primor- 

 dialnyrerne, hvis nærmere Undersögelse han forelagde Selskabet i Fjor, 

 kunde fore til nogen nye Oplysning over den vigtige Classe af Misfostcre, 

 man kalder Hermaphroditer. 



Efter at have viist , at Hermaphroditismen er begrundet i Naturen 

 og at den som Normaltilstand hyppig viser sig i Planteriget og i nogle af 

 de lavere Dyreclasser, gaaer han over til Betragtningen deraf i Classen af 

 Hvirveldyrene, hvor den kun forekommer som en Anomalie, som en Mon- 

 strositet, der kan være indskrænket enten til de ydre eller indre Dele af 

 Generalions -Apparatet. 



