LXXXIV 



af Glimmeren, og det ö'vrige maa forst decomponeres ved Svovlbrint for at 

 Syrerne skulle indvirke; Marsklerets Glimmer er derimod yderst let op- 

 Iciselig i overordentlig fortyndet Saltsyre. Er det da, sporger Forf., den 

 st orre Lethed hvormed Planterne kunne uddrage Kaliet af Jorden, hvorved 

 Marskegnenes frodige Vegetation bestemmes, og er det maaskee Grunden, 

 hvorfor netop de kalirigeste Planter, f. Ex. Raps, voxe der til en Fuld- 

 kommenhed, som de ikke opnaae i nogen anden Egn af vort Fædreland. 



Som bekjendt har det store Vanskeligheder at udmaale store Dyb- 

 der i Havet ved Lod og Snor, saasom Touget let antager en ganske anden 

 Stilling end den lige og lodrette. Blandt de Midler, som man har foreslaaet 

 til Dybders Maaling, har ogsaa været Luftens Sammentrykning. Allerede i 

 Begyndelsen af forrige Aarhundrede blev dette forsögt. Den Fremgangs- 

 inaade, raan dengang anvendte dertil, befandtes ikke fyldestgjörende ; imid- 

 lertid syntes Grundtanken vel værd at udfores paa en anden Maade. Etats- 

 raad og Professor Orsted, R. af Dbr. og Dbm., har foreviist Selskabet et 

 meget simpelt Redskab , som synes at kunne tjene til Öiemedet. Man 

 danner sig lettest en Forestilling derom, naar man tænker sig, at man tager 

 en lille Flaske med et tilsmeltet Haarrör til Hals, og böier denne Hals, 

 nær ved Flasken saaledes om, at den kommer til at gaae nedad parallelt 

 med Flaskens Sider. Delte Redskab sættes i et Cylinderglads med Qvik- 

 sölv, saaledes at Vandet, naar Redskabet sænkes ned deri, trykker Qviksöl- 

 VÆt op i Flasken, i det Luften ved sin Sammentrykkelighed maa give efter. 

 Jo dybere Flasken kommer under Vandet, jo mere sammentrykkes Luften, 

 og desto mere Qviksölv kommer der ind. Naar Redskabet atter trækkes 

 op, udvider den sammentrykte Luft sig paa ny, og gaaer bortj men Qvik- 

 sölvet, som strax fra forst af er faldet ned i Flasken, bliver deri. Vægten 

 eller Maalet af Qviksolvet i Flasken, sammenlignet med det der udkrævedes 

 til at fylde den heelt, angiver da livormange Gange Luften har været sam- 

 mentrykt ; og derfra slutter man sig da let til Hoiden af den trykkende 

 Vandmasse. Da Varmen forandrer Luftens Rumfang , maa et selvbeskri- 

 vende Thermometer, helst af Metal, folge med. Da man veed, at Luften 

 udvides 0,00375 ved hver Grad, efter Hundredeels-Thermometret, det op- 

 varmes, og sammentrækker sig ligesaa meget ved Afkjölning, saa kan let 

 Varmens Indflydelse beregnes. Fyldte man Redskabet med Vand, istedet 

 for at lade det holde Luft, kunde man faae en meget nöiagtig Bestemmelse 

 af Vandets Sammentrykning paa store Dybder, og siden maaskee bruge 



