LXXXV 



Vandets Sammentrykning til Maal ved de meget store Dybder^ hvor Luf- 

 ten sammentrykkes til et saa meget lidet Rum, at Feil lettere kunde be- 

 gaaes. Ved Forsogene over Vandets Sammentrykning maatte man dog 

 udlænke en Indretning, hvorved Soevandet hindredes fra at snige sig ind 

 mellem Glasroret og Qviksölvet j hvilket er let at udfore, men ikke let kan 

 gjores tydeligt i en Beskrivelse uden Figur. 



Samme har ogsaa forelagt Selskabet en Forklaring over Morgen- 

 og Aftenroden med de dertilhorende Himmelfarver; men da han i det 

 nyeste Bind af Bra?ides Vorlesungen über die Naturlehre , seer at den be- 

 römte Leipziger Professor næsten i Alt er faldet paa samme Forklaring, 

 tilbageholdes den her. 



Philosophish Classe. 



Spörgsmaalet om Forholdet mellem Sjæl og Legem vil ikke kunne 

 fores til noget Resultat, der kunde betragtes som ganske sluttet, uden at 

 Spörgsmaalet om Forholdet mellem Kraft og Materie tillige kommer under 

 Overveielse. Men ialmindelighed tænkes herved kun paa Forholdet mellem 

 Sindsvirksomhed og Legemsvirksomhed, Tanke og Bevægelse. Prof. Sib- 

 bern har forelagt Selskabet en Afhandling over Forholdet mellem Sjæl og 

 Legem, betragtet inden denne Grændse. Han bemærkede at Spörgsmaalet 

 egentlig angik Forholdet mellem tvende Slags Grundyttringer af det selv- 

 samme Sjælelige, saasom dette ligesaafuldt er Kilden til Livets Yttringer i 

 Legemet, som til Sindets Virksomhed. Han slutter sig heri til Identitets- 

 læren, ifölge hvilken Forholdet fremstilles saaledes, at en Tanke ikke ta "«s 

 som det, der umiddelbart bevirker den tilsvarende Legemsyttring og om- 

 vendt j men at Sjælen, naar den sættes i en saadan Virksomhed, at &q\\ 

 yttrer sig i en vis Tankes Frembringelse, da med det samme bringes til 

 at virke paa den tilsvarende Maade i det legemlige. Forfatteren knyttede 

 hertil den Mening, at disse to Arter af Virksomheder vel kunde staae i 

 polarisk Modsætningsforhold til hinanden. Men uden at bygge hcrpaa, 

 8ögde han at vise det ubefoiede i at betragte Hjernen som Organ for Sinds- 

 virksomheden, eller at betragte det som det, hvori eller hvorved Tankerne 

 frembringes. Han tog derved Hensyn ipaa. Broussais Lære om denne Gjen- 

 stand, og meente at denne havde forvexlet Betingelse med Aarsag, et uad- 

 skilleligt Medfölgende med et Bevirkende. Hvad Galls Lære angaaer, 

 meente Forfatteren, at det a priori Intet havde imod sig, at de til de for- 



