CII 



Harmeste Side samme tangentiale magnetiske Retning, folgeligen paa sin 

 liöire Side samme Retning som hersker paa venstre af liiin, eller paa sin 

 nederste Side samme Retning, som hersker paa den överste afhiin, alt 

 efter Stillingen; men i alle Tilfælde modsatte Omlöbsretninger , folgeligen 

 ogsaa modsatte electriske Strömme. 



Man seer altsaa, at det mærkværdige nye Kapitel, hvormed Faraday 

 liar beriget Electromagnetismen, paa det skjonneste sammenknytter sig med 

 den allerede bekjendte Gjundloy, 



Den liîstorîsJce Classe, 



Etatsraad Werlauff", Ridder af Dannebrogen, har meddeelt Selska- 

 bet sine Undersögelser over de norske Kongers Salvning og Kroning i Mid- 

 delalderen. 



Allerede i den forchristelige Periode forekomme de forste Elementer 

 til Salvings- og Kroningsinstitutionen. I Norge indfortes den ikke for i 

 Aaret 1164, da Magnus Erlingsen h\c\ kronet, ved hvilken Leilighed 

 han tillige udstædte den masrkelige Haandfæstning , der gjorde Riget til et 

 Lehn af det norske Erkesæde. Men uagtet der til et saadant Lehnsforhold 

 haves Exempler i den övrige Middelalder, opnaaede den norske Kirke dog 

 aldrig nogen frie Udövelse af denne Lehnsho'ihed ; da Ingen af de folgende 

 Konger vilde erkiende Gyldigheden af hiin Haandfæstning. Sverre var den 

 ïiaîste Konge, der blev kronet, uden at dog denne Omstændighed for övrigt 

 bidrog til at befæste ham paa Thronen. Forst, da de norske Borgerkrige 

 %are endte ved Hertug Skules Dod, modtog Kong Hakon Hakonsen ^ til 

 virkelig Betryggelse af sin Værdighed, i Aaret 1247 Kroningen af en pa- 

 velig' Legat, Cardinal Wilhelm af Sabina. Denne Konge var den Forste, 

 som i sit levende Live lod sin til Thronfolger udvalgte Son Magnus krone, 

 tilligemed dennes Gemalinde. Efter Erik Præstehaders Broder, Hakon 

 Magnussen^ vides ingen norsk Konge at være bleven kronet, for under 

 den calmarske Union. Uagtet denne Höitidelighed i intet af de mellem 

 Rigerne oprettede Foreningsakter omtales, som nogen nödvendig Betingelse, 

 blev dog enhver af Unionskongerne kronet ogsaa i Norge; Erik af Pom- 

 mern undtagen. Da efter Christopher af Bayerns Dod, Norge med Hen- 

 syn til Kongevalget deelte sig i to Partier, bleve begge de udvalgte Kon- 

 ger, Christian 1, og Karl Knudsen kronede i Tromlhiem, 



