cm 



Til Salving^ og Kroning var Ingen berettiget uden en retmæssigen 

 valgt og hyldet Konge eller Dronning. Ogsaa ved Kongevalgene fore- 

 komme alt i den ældste Tid visse symboliske Skikke, som tildeels stemme 

 overeens med dem, der senere ben fandt Sted ved Kroningerne. Paa Be- 

 tingelserne for Kongevalg, som overbovedet for Thronfolgen , indeholder 

 Magnus Lagabæters Lovgivning de forste statsretlige Bestemmelser ; men 

 «den dog at Kroningen her nævnes anderledes end leiligbedsviis. Kun faa 

 norske Dronninger omtales som kronede og blandt dem ingen under Fore- 

 ningen med de to andre Riger; ligesom der heller ikke under ;denne hele 

 Periode findes Exempel paa Kroning af en Thronfolger, i en regierende 

 Konges Levetid. Ordentligviis tilkom Hovedforretningen ved en Kroning, 

 Erkebispen af Nidaros j men nogen fast Bestemmelse i Henseende til Kro- 

 ningsstedet synes ikke at have været truffet. De forste Kroningsfester hold- 

 tes i Bergen ; Hakon Magnussen var den forste Konge , der (1299) kro- 

 nedes i Throndhiem; og blandt de Folgende bleve Christopher af Bayern 

 og Christian II. kronede i Opslo. Höitideligheden fandt a'lmindelig Sted 

 paa en eller anden i den norske Kirke vigtig Festdag, i Overværelse af 

 Rigets geistlige og verdslige Magnater, undertiden ogsaa af fornemme Ud- 

 lændinge. Kroningseeremoniellet var i det Heele indrettet efter den rom- 

 nierske Kirkes Ritual. — En noget omstændelig Beskrivelse haves kun over 

 Kong Hakon Hakonsens og hans Son Mugnuses Kroninger, af forstnævntes 

 Historieskriver Sturla Thordsen» En vigtig Bestanddeel af hele Akten 

 Var Kroningseeden, til hvilken den ældste Formular haves îxa. Erik Præste- 

 haders Kroning. Da Riddervæsenet, som politisk Institution, indfortes i 

 Norge under Magnus Lagabæters Regiering, er det sandsynligt, at, efter 

 denne Tid, Ridderslag ere blevne uddeelte, ved enhver saadan Höitideli<^- 

 hed, skiondt Historien kun har opbevaret faa Exempler derpaa. — En karak- 

 teristisk Beskrivelse af et Kroningsgiestebud har Sturla Thordsen efterladt 

 os i Hakon Hakonsens Historie. Det er naturligt at en saadan, halv kir- 

 kelig og halv politisk Institution, maatte have Indflydelse paa Kongens o" 

 Undersaatterues indbyrdes Forhold; ligeledes er der Grund til at antage, 

 at der tilkom den kronede Konge visse Rettigheder, som det, for denne 

 Udmærkelse blev ham til Deel, ei var ham tilladt at udove. — Der haves 

 intet Spor til, at Kroningen haver bevirket nogen Forandring i Kongernes 

 Titulatur; men vel, at enkelte af dem, efter denne Höitidelighed, have an- 

 taget visse Tilnavne. Blandt de norske Regalier nævnes udtrykkeligen kun 



