CIV 



Kronen, Scepteret og Sværdet. — Kronen, Symbol paa den Kongelige Ma- 

 jestæt, bares ved visse hö'itidelige Leiliglieder ; ogsaa bleve Kongerne under- 

 tiden begravne med Krone og Scepter. Af Scepteret , Symbol paa den 

 herskende og dömmende Magt, forekomme i den norske Historie to Slags, 

 med et Kois og med en Örn paa Spidsen; det forste synes at være laant 

 fra det byzantinske Hof; til det andet forekommer alt Spor i den romerske 

 Oldtid. — Sværdet, Symbol paa den executive Magt, blev ved visse liöi- 

 tidelige Leiligbeder baaret foran Kongen. Rigsæblet synes senere at være 

 kommet i Brug ; naar det tidligere forekommer paa Siguier og Mynter, 

 maae det antages at være laant fra fremmede Forbilleder. ■ — Til de nor- 

 ske Rigsinsignier kunde, paa en Maade, ogsaa henfores den hellige Olafs 

 Reliqvier, der vare tilstede ved enhver Kroning; men, ligesom de. Kronen 

 tilhorende, Regalier opbevaredes i Throndhiems Domkirke, indtil Aaret 

 1537, da den sidste norske Erkebisp Olaf l^ngelhrechlsen ^ paa sin Flugt 

 ud af Riget, bortforte den störste og vigtigste ]3eel af denne Nationalskat. 

 Professor og Ridder Kolderup-Rosenvinge forelagte Selskabet en Un- 

 dersögelse om et hidtil ubekjendt dansk Skrift fra det 15de Aarbundrede, 

 der handler om Rettergangsmaaden ved de geistlige Retter. Det findes i 

 Slutningen af det Arne-MagnæanskePergaments-Haandskrift, No. 447 i Duo- 

 dez , et Haandskrift, som Kojoed Ancher iovrigt har benyttet, men uden 

 nogensteds at omtale det her omhandlede Arbeide, som i Slutningen af 

 Haandskriftet optager 16 Blade og 2 halve Sider. Det har ingen Over- 

 skrift, men dets Indhold og Hensigt antydes ved Begyndelsesordene: Fyrst 

 man talær om Kirkins doms logh oc om hinnes framgongh, tha skal man 

 vidhæ &c. og ved Slutningsordene : Oc thet ær saffd (sagt) aff (om) dom- 

 mer Jramgongh oc hinnes skikkels, at the iher ienjoldugæ æræ moghæ 

 liaffuæ nogæt ajf Kirkins logh oc hinnis dom. Umiddelbart efter disse 

 Ord hedder det: Oc hær ændæs then lidæn bogh , som Biscop Knudh i 

 yiborgh giordæ. Gud giff hans Siæl ewinnelig Gledæ Jor sinæ Gaffwe. 

 Amen, Den her meddeelte Underretning, at den bekjendte Biskop Knud 

 i Viborg, som under Kong Christian d. 1stes Regjering forfattede sine Glos- 

 ser til jydske Lov, er Skriftets Forfatter, kan saameget mindre være Tvivl 

 underkastet, som en strax derpaa meddeelt Notitse viser, at Jens Kaas til 

 Starupgaard har ejet Bogen; denne Jens Kaas var Biskop Knuds Samti- 

 dige, og da hans Gaard laae i Viborg Stift, er det usandsynligt, at hiin Ef- 

 terretning om en ham personlig bekiendt Mands Forfatterskab skulde være 



