51 



bran (/z), som her udspringer med en ved sin Farve forskiellîg 

 Folde, der lober aldeles over i Ventriculus aorticus. 



Mundingen af Arteria pulmonalis ligger altsaa frit nedentil 

 (h) i Ventriklen; Mundingen af Aorta höiere oppe (i)^ lige for 

 Aabningen (/■) i Septum , naar Ventriklen ikke udspiles. 



Af denne Hjertets Structur erkjendes da, at baade Arte- 

 ria pulmonalis og Aorta have deres aabne Mundinger i een og 

 samme Ventrikel, og at denne Ventrikel, efter sin Sammenhæng 

 med Orificium Atrii pro Venis cavis, bor betragtes som Ventri- 

 culus pro Arteria pulmonali. 



Efter disse Stamaarers relative Stilling til hinanden og de- 

 res forskjellige Retning mod Orificium auriculare og Orificium 

 in Septo Cordis synes det dog, som om Blodets Ström fra Aab- 

 ningen i Septum Cordis (X) ikke træffer Mundingen af Arteria 

 pulmonalis (Ä) , men aliene Mundingen af Aorta (/), da denne 

 ligger lige over Aabningen (^t) i Septum. Man kan derfor be- 

 tragte Aorta som en Slamaare for hegge Ventrikler (aorticus og 

 pulmonalis), Arteria pulmonalis derimod, som aliène henhorende 

 til Ventriculus pulmonalis. Hertil kommer endnu, at Arte- 

 ria pulmonalis, efter sit Lob fra Mundingen (Ä), i Retnin- 

 gen (o) gjennem Hjerlevæggens Textur, maa, som det synes, 

 under Hjertets Sammentrækning (Systole) sammentrykkes no- 

 get og derved dens Caliber forandres ^ saa at den kun for- 

 maaer at bringe lidet Blod, og dette aliène fra Venæ cavæ til 

 Lungerne, og gjennem disses Vener, til deres Atrium (Atrium 

 pulmonale). Dette Atrium (pulmonale) modtog altsaa i Barnet 

 blandet Blod, arteriost fra Lungevenerne, og ven'ôst fra Huul- 



G2 



