64 



6. Fanden: Nyrerne hare et eensfarvig, blegrodt, blaaagtîgt 

 Udseende, som kun nærmer sig lidet til det mörkere eller 

 lysere. Giennemskiæres de paa langs efter Fladerne, da 

 er Farven imod den yderste Overflade blodrod, men 

 imod Midten bliver den blegere og der vise sig fine og tætte 

 concentriske næsten hvide Striber og Straaler, hvilke imod 



• den indvendige Rand antage en knippeformig Dannelse. 



7. Overfladen: denne er glat og jevn; dog kan man ikke 

 kalde en Nyre abnorm^ naar ubetydelige Forliöyninger 

 og Fordybninger skulle findes paa dens Overflade; naar 

 disse nemlig ikke ere foraarsagede af Forhærdelse eller 

 Knuder i Nyrernes Væsen, eller sidde i Nyrernes egen 

 Hinde; thi Nyrerne af umodne Fostre ere sammensatte af 

 flere eller færre kegleformige Lapper, som vende med de- 

 res spidse Deel indad imod Nyrens Middelpunct; disse 

 Lapper ere hver for sig igien overdragne med den egne 

 Hinde, men ere dog forenede med Cellevævet; de voxe, 

 med Fosterets Tillagende, mere og mere sammen og 

 danne endelig den hele Nyre. Disse Lapper kunne 

 ei alene ved unge Born , men endog i den senere Alder 

 vise sig med Forliöyninger og Fordybninger paa Over- 

 fladen, men da have de deres naturlige Blodhed. Hos 

 Biörne, Katte og flere Dyr vise disse Lapper sig tydelige, 

 endog hos Voxne. 



8. Haardheden eller Bl'ôdheden: trykker man med Fingre- 

 ne paa Fladerne af en Nyre, saa bemærker man en vis 

 Blodhed: men bliver Trykket stærkt, finder man at den 

 i det Indre er fastere og haardere, men fornemmelig imod 

 den inderste Rand. 



