163 



der begynder fra den nederste og yderste Deel af Organets ba- 

 geste Ende, strækker sig bagtil, ligger ved Navlearteriens ydre 

 Side og ender i Nærheden af Bugringen. Vi ville længere hen 

 nærmere beskrive denne. 



Disse Organer ere forsynede med mange Kar. De er- 

 holde nemlig 5 til 4 Arterier fra Stampulsaaren (Aorta), der ved 

 forskjellige Steder af den concave Rand begive sig ind i sam- 

 mes Parenchyma *). 



Deres Vener ere betydeligt store, i det Grenene fra de 

 forreste og inderste Flader forene sig til en Stamme, der i den- 

 ne Epoche fra ethvert af disse Organer begiver sig hen til den 

 nedre Huulaare (yena cava inferior) "*=*). 



Saadan er alfsaa disse Organers Structur paa deres Ud- 

 viklings hoieste Trin. Her kunne vi allerede söge at besvare 

 det forste af de forelagte Spörgsmaale. 



Disse Organer udmærke sig ved deres eiendommelige og 

 særegne Bygning, fremfor alle os bekjendte saavel hos Patte- 



*) Rathke angiver meget rigtigt Antallet af de Pulsaarer, der gaae til 

 disse Organer. Men naar han yttrer: "späterhin schickt jeder Ast 

 einen Zweig in die eigentliche Niere und einen andren in die Ho- 

 den oder Eyerstökke," saa stemmer det aldeles ei overeens med 

 mine Iagttagelser. 



**) Jeg maa tilstaae, at Fremstillingen af disse Organers Kar ei tilfreds- 

 stiller mig selv, omendskjondt de vare en fortrinlig Gjenstand for 

 mine Undersögelser. Mit Hovedöiemeed var nemlig at udforske, 

 om der hos Pattedyrene i en af de tidligere Udviklingsperioder lod 

 sig opdage et Venesystem, der var analog med det, som jeg har 

 fremstillet hos de övrige Classer af Hvirveldyrene. 



X 2 



