166 



sig, tillige blive de noget kortere, og ved Embryet af en 

 Tommes Længde vise de sig som et Par halvrunde fladtrykte 

 Legemer, hvis störste Flade er den överste eller Rygfladen; 

 denne er stærkt hvælvet, den underste eller Abdominalfladen er 

 noget mere plan, den ydre Rand stærkt böiet, den indre end- 

 nu lige. Saavel de forreste som bageste Ender ere afrundede; 

 - de bageste dog noget tykkere. Udförselsgangen og dens Grene 

 træde tydeligere frem. 



Nu tiltager Organet i Masse og Omfang; de forreste En- 

 der begynde at vige fra hinanden, de nederste blive betydeligt 

 tykkere. Da Nyrerne i denne Tid begynde at uddanne sig, op- 

 staaer derved paa den överste Flade den indre concave Deel. 



Ogsaa paa den underste Side af Organet viser sig nu ty-- 

 deligere Adskillelsen i en ydre og en indre Flade. Organerne 

 have da opnaaet Culminationspunctet af deres Udvikling; fra 

 nu af begynde de lidt efter lidt at aftage. 



Men forend vi nærmere betragte denne E vanescents, maa 

 vi udfinde det Forhold, hvori disse Organer staae til Nyrerne 

 og Ovarierne eller Testiklerne. 



Begge sidstnævnte Organer vise sig om ei samtidige med, 

 dog snart efter Primordialnyrerne. I Begyndelsen have de Ud- 

 seende af smaa langagtige Cylindre og ligge »henimod Midten af 

 hine Organers underste Flade. Sidenefter blive de ^törre. Te- 

 stiklerne antage en æggeformet, Ovarierne en noget fladtrykt 

 Skikkelse. De fjerne sig noget fra Primordialnyrerne og ere 

 forbundne med samme ved en Fold af Bughinden, der omgiver 

 dem. Dette er deres Form og deres Leie i den Periode, hvori 

 Primordialnyrerne have naaet deres höieste Udvikling. » Den fra 



