171 



Aftagen kunne vi nu forsögß at besvare de forelagte Spörgs- 

 maale, nemlig, om Nyrerne, Nj^recapslerne eller Kjönsdelene ud- 

 vikle sig af disse Dele ; om de Okenske Legemer ere de sig 

 udviklende Sædgange, Æggeledere eller Bor, eller forvandles 

 li] disse. 



Nyrernes Dannelse staaer ei i nogen direct Forbindelse 

 med disse Organer; Nyrerne opstaae senere end Organerne, 

 dog forend disse have erholdt deres fuldkomne Uddannelse. 

 Nyrerne ligge udenfor Peritonaeum; disse Organer indenfor 

 samme. Nyrerne erholde deres egne Pulsaarer, som ere for- 

 skjellige fra dem, der gaae til de Okenske Legemer. Derimod 

 fortrænge Nyrerne dem ei blot ihenseende til Leiet, men ogsaa, 

 som man kan formode, ihenseende til Functionen. Thi med Ny- 

 rernes tilîagende Udvikling aftager Massen eller Parenchyma i 

 den forreste Deel af de omtalte Organer, og med denne For- 

 mindskelse af Masse maa ogsaa Functionens Intensitet aftage. 



Flere Oplysninger herover give os L'ndersogelserne af 

 nogle Monstrositeter, nemlig saadanne, hvor enten den ene Nyre 

 fattes eller har et usædvanligt Leie; og disse kunne gjælde som 

 stringente Beviser for den anförte Mening. Tiii Primordialny- 

 rerne kunne være tilstede uden at Nyrerne, som skulde o^DStaae 

 af samme, have dannet sig, eller ogsaa Nyrerne og de Okenske 

 Legemer kunne være tilstede, men dannede paa forskjellige fra 

 hverandre fjerne og adskilte Steder. 



Paa den anden Tavle har jeg afbildet tre slige Diffor- 

 miteter *). 



*) Alle tre Emtryer ere af samme Soe. 



Y 2 



