197 



h) Orkanegnenes Plads i Passaten. 

 Orkan synes at være bunden til de vestlige Dele af et ud- 



Dog naae disse Storme ikke Orkanens Voldsomlaed og afvige fra 

 den i andre Omstændigheder, som nærmere skulle vorde oplyste. 



Den af alle mig bekjendte Storme som har havt meest Lighed 

 med Orkan er den som findes beskreven i Archiv for Soevæsenet 

 No. 16 pag. 381 og som Skibet L'Harmonie fra Bordeaux, Capitain 

 Darlan, udholdt Natten til 11 Juli 1829 paa 33" S. Brede og 35° 

 Ö. Længde (formodentlig fra Paris). Veiret den 10 var smukt, 

 Luften og Soen fuldkommen stille. Mod Aften kom der stærk Ku- 

 ling af V. S. V. og Kl. 10 klosrebedes Mersseilene. Efter nogle 

 Tordenskrald havdes stundom fuldkommen Stille, stundom hæftige 

 Vindstod fra forskjællige Kanter. Tordenen vedblev ligesom at folge 

 Skibet. Henimod Midnat var der nogle overordentlig stærke Lyn- 

 glimt, som efterlod St. Elms Ild paa alle Punkter. Capitaineu 

 bjergede alle Seil undtagen Stagfokken , samt de Ürerebede Store- 

 og Forre-Merseil. Lynaflederen eftersaaes og var i Orden, Der 

 syntes i nogen Tid at herske den fuldkomneste Ro i hele Naturen, 

 men Luften var tyk. Kl. 3^ kom pludselig, med Lynets Fart og 

 skrækkelig Larm , en Vindkolonne mod Skibet. Alle Seilene bleve 

 i samme Öieblik frarevne. Stodet var skrækkeligt. Skibet, nu 

 uden Seil , krængede Styrbords-Reling under Vand og lystrede ei 

 Roret. Men for man kunde kappe Mesansniasteu, reiste Skibet 

 sig, som for igjen at nedsænkes i en Ström af flammende Materie. 

 Takkelage og Blokværk flöi omkring, Stor- og Fokke-Raae vare 

 knækkede og frembragte, da Braserne vare sprungne, saa frygtelige 

 Rystelser, at det var som om hele Reisningen skulde falde. Lyn- 

 aflederens Spidse var afbrudt. Lynilden frembragte ved sine tu- 

 sindfold gjentagne Udbrud et eget Phænonem. Skibet, som laae i 

 et Svælg af Flammer, syntes ligesom hævet mod de höiere Regio- 

 nr. Master og Takkelage syntes at være Ledere fra en uhyre 



