263 



sine Master end i almindelig Storm. En Mast overbord slöder 

 og lettere Hul i Skibet, dersom Læ-Tulliereeb rives ned i Soen 

 og saaledes forsinke Kapningen af Redskabet» Ved Skibets 

 uregelmæssige Bevægelser mistes let Roret, og sjelden vil en 

 Orkan gaae over uden at Stormsejlene blæse fra Ligene. Man 

 bor derfor være betænkt paa Nödroer og Flaadanker. Uden 

 höjeste Nödvendighed bör man ikke lænse for Vejret, da de 

 utrolig voldsomme Vindstod ville give Skibet, selv for Takkel 

 og Toug, en saadan Fart, at Vandets forögede Modstand for 

 og formindskede Tryk agter vil sætte Skibet saa meget paa Hæ- 

 len, at Soen let kan bryde agter over. Ved saadan Fart, 

 Krængning og Söe vil Tildrejningen være yderst vovelig. 

 Bedst derfor at undgaae disse Farer om muligt. 



Orkan gjör selv Ubetydeligheder vigtige. Den som ikke 

 har seet Orkanregn, forestiller sig rieppe hvorledes den trænger 

 ind overalt. Og i dette Klima angribes Mandskabet næsten 

 uundgaaeligen af de skrækkelige tropiske Sygdomme, dersom 

 det, efter haardt Arbejde og Savn, maae ligge i fugtige Köjer. 

 Denne gjennemtrængende Regn gjör det og tilraadeligt, ved 

 Rejsningens Forstötning at agte mere paa, at Vanterne bære 

 fuldkommen overeet med hinanden, end paa at sætte dem stivt, 

 thi man har Exempler paa at Hovedtouge ere sprungne blot 

 ved den Indkrybning Regnen har foraarsaget. 



Skjöndt jeg nu har nævnet endeel af de Forholdsregler som 

 Orkanens ovenanförte Egenskaber gjöre nödvendige, saa har jeg 

 dog troet saa meget mindre at burde forklare, naar og hvor- 



